ГЕРБ
Тази статия е за политическата партия. За хералдическия знак вижте Герб. За болестта на храносмилателната система вижте Гастроезофагеална рефлуксна болест.
ГЕРБ е дясноцентристка,[2] популистка,[2][3][4][5] консервативна[1] и проевропейска[5] политическа партия в България.
ГЕРБ | |
![]() | |
Абревиатура | ГЕРБ |
---|---|
Ръководител(и) | Бойко Борисов |
Основател(и) | Бойко Борисов |
Основана | 3 декември 2006 г. |
Седалище | София, пл. „България“ 1 |
Членове | ![]() |
Младежка организация | Младежка организация на ГЕРБ |
Член на | Европейска народна партия Международен демократичен съюз Центристки демократичен интернационал ГЕРБ – СДС |
Идеология | Консерватизъм[1] Популизъм[2][3][4][5] Проевропеизъм[5] |
Полит. позиция | център; дясно |
Група в ЕП | ЕНП |
Цветове | Син, Сив |
Народно събрание | 63 / 240
|
Европарламент | 4 / 17
|
Области | 14 / 28
|
Общини | 98 / 265
|
Сайт | www.gerb.bg |
Знаме на партията | |
![]() | |
ГЕРБ в Общомедия |
Основана е на 3 декември 2006 г. по инициатива на кмета на София Бойко Борисов на основата на създаденото по-рано през същата година гражданско сдружение с име „Граждани за европейско развитие на България“ и абревиатура ГЕРБ.[6] Централата на партията се намира в Националния дворец на културата, на площад „България“ № 1 в София.[7] Съкращението ГЕРБ не е абревиатура от Граждани за европейско развитие на България по аналогия с едноименното сдружение, а е дума, официално название на партията, съгласно нейния устав.[8]
История
редактиранеУчредяване
редактиранеВ края на март 2006 г. в Софийския градски съд е регистрирано гражданско сдружение под името „Граждани за европейско развитие на България“ с председател Душана Здравкова, а заместник-председатели са Цветан Цветанов и Красимир Велчев. Цветан Цветанов е близък до Борисов още от Министерството на вътрешните работи (МВР). Той е и заместник-кмет на Борисов, когато Борисов е кмет на София, но по-късно подава оставка, за да стане председател на партия ГЕРБ. Самият Борисов не е в ръководството на организацията, но е считан за неформален лидер [9] и ГЕРБ е възприемана като негова организация.[10]
Официално целта на сдружението е „развиване на гражданското общество във връзка с европейското развитие и благоденствие на България“, а предметът на дейност е „създаването на информационен фонд в помощ на гражданите и членовете на сдружението“.[11] Въпреки това Бойко Борисов многократно изказва намерения организацията да участва в избори или като се трансформира в партия, или чрез друга партия или партии. Според Борисов политическата ориентация на сдружението е дясна и затова естествен партньор той вижда в ПП СДС. На 3 декември 2006 г. гражданската организация ГЕРБ прераства в партия ГЕРБ.[10]
За председател на новоучредената партия е избран Цветан Цветанов, който предварително подава оставка като заместник-кмет на София, тъй като по закон не може да съвместява двете длъжности. По устав, председателят на партията ще се избира от Националния съвет на партията за срок от 3 години с обикновено мнозинство. Членове на ръководните органи не могат да бъдат щатни или нещатни сътрудници на бившата Държавна сигурност и бившето Разузнавателно управление на Българската народна армия.[10]
Още от създаването на гражданската организация ГЕРБ, социологическите проучвания сочат една евентуална партия на Бойко Борисов като втора политическа сила след ПП БСП. Според проучване от декември 2006 г. партия ПП ГЕРБ е втора политическа сила (с 13 – 15%) по симпатии сред населението след ПП БСП (24 – 26%) и преди ПП ДПС и „Атака“ (и двете с по 7 – 9%) и ПП СДС (5%).[12]
На изборите за XLI народно събрание, проведени на 5 юли 2009 г., партията спечелва изборите с приблизително 39,7% (данни на ЦИК от 99,88% от протоколите).[13]
Избори през 2007 г.
редактиранеНа изборите за български представители в Европейския парламент (ЕП) през 2007 г. ПП ГЕРБ се регистрира самостоятелно (не е в коалиция), но е с подкрепата на гражданско сдружение „Европейски демократичен път“ (ЕДП) и БЗНС-НС. Председател на Предизборния щаб на ГЕРБ е неформалният водач на партията Бойко Борисов. На първо място в листите лично Борисов поставя Душана Здравкова, председателят на гражданското сдружение ГЕРБ. На трето място е Николай Младенов от ЕДП. Според Борисов, вкарването в ЕП на четирима – петима депутати е в рамките на възможностите на ПП ГЕРБ.
Представители на България в Европейския парламент (мандат 2007 – 2009 г.) от листата на ГЕРБ са:[14]
- Румяна Желева (до 2009 г., член на Бюрото на ЕНП) [14]
- Душана Здравкова
- Владимир Уручев
- Николай Младенов
- Петя Ставрева
След като ГЕРБ печели парламентарните избори през 2009 г., Румяна Желева става външен министър на България, а нейното място като депутат в Европейския парламент се заема от Андрей Ковачев.
Местни избори през 2007 г.
редактиранеНа местните избори същата година ГЕРБ успява да спечели в някои големи градове, сред които Бургас.
Избори през 2009 г.
редактиранеНа 7 юни 2009 г. ГЕРБ печели в изборите за членове на Европейския парламент с 24,36% от гласовете, срещу 18,5% – за „Коалиция за България“, оглавявана от БСП, и 15% – за ДПС. Според ЦИК избирателната активност за страната е 37,49%.[15]
Представители на България в европейския парламент (мандат 2009 – 2011 г.) от листата на ГЕРБ са:[16]
На 5 юли 2009 г. ГЕРБ печели парламентарните избори с 39,72% от гласовете, повече от два пъти от резултатите на „Коалиция за България“ (17,70%).[17] Според ЦИК избирателната активност за страната е 60,20%.[18] За ГЕРБ дават подкрепата си близо 1,7 млн. български граждани, което осигурява 117 (от 240) мандата в Народното събрание.[19]
Правителство на ГЕРБ
редактиранеНа 6 юли 2009 г., след спечелването на парламентарните избори, Бойко Борисов започва обявяването на имената на министрите от бъдещия кабинет и също заявява, че ще закрие някои от министерствата от предишното правителство.[20][21][22] На 15 юли 2009 г. e връчен мандат на Бойко Борисов за формиране на правителство. На 27 юли 2009 г. правителството с министър-председател Бойко Борисов встъпва в длъжност.[23][24]
На 19 януари 2011 г., след серия от корупционни скандали свързани с подслушване, включително и на премиера, министър-председателят Бойко Борисов инициира гласуване на вот на доверие на правителството. Същия ден прокуратурата обявява, че не може да се докаже автентичността на направените записи, тъй като оригиналите са унищожени.[25] На следващия ден Народното събрание гласува вота на доверие, като депутатите дават подкрепата си на правителството „за цялостната му политика“. „За“ вота гласуват 140 депутати, „Против“ – 60 депутати от БСП и ДПС, а „Въздържал се“ – 14 депутати от „Синята коалиция“.[26]
Това е вторият вот на доверие в историята на Република България, искан от управляващ министър-председател, и първият успешен.[27] Заради подкрепата на националистическата партия Атака, ГЕРБ е критикувана многократно, например от Партията на европейските социалисти по повод търсената подкрепа по време на вота на доверие през януари 2011 г.[28]
През март 2013 г. правителството на Борисов подава оставка, която е приета от Народното събрание с 209 гласа „за“, 5 „против“ и 1 „въздържал се“. Причината са масовите протести в цялата страна против монополите на енергоразпределителните дружества.
Избори през 2011 г.
редактиранеЗа президентските избори през 2011 г. ГЕРБ обявява, че ще се яви самостоятелно, кандидатът за президент Росен Плевнелиев е обявен на 4 септември 2011 г., за вицепрезидент е предложена Маргарита Попова.[29][30] Мотото на ГЕРБ за президентските избори е „Градим България“, а за местния вот то се повтаря с името на съответния град: „Градим София“, „Градим Варна“, „Градим Бургас“ и т.н.[29]
На първия тур от президентските избори Плевнелиев и Попова водят (с 40,11%) пред кандидат-президентската двойка на БСП Ивайло Калфин–Стефан Данаилов (28,96%).[31] На проведения балотаж Плевнелиев и Попова печелят с 52,58% (1 698 136 гласа) срещу кандидатите на ПП БСП.[32]
По предварителни резултати на местните избори ГЕРБ получава 1583 общински съветници (ръст в сравнение с изборите през 2007 г., когато получават 856 съветници),[33] а издигнатите от тях кандидати за кметове печелят в Столична община (на първи тур) и в общините Бургас (на първи тур), Варна, Русе, Стара Загора и други.
Избори през 2013 г.
редактиранеНачалото на предизборната кампания на ГЕРБ се поставя на 7 април 2013 г. в зала Арена Армеец София, където се провежда Национална конференция на партията. Мотото на кампанията е „Имаме воля“. Пред повече от 14 000 членове и симпатизанти на партията са представени водачите на листите в предстоящите избори на 12 май. Националната конференция завършва с 30-минутна реч на Бойко Борисов, в която той представя приоритетите на ПП ГЕРБ в следващия мандат. Един от основните моменти в пресконференцията е „Няма друга партия освен ГЕРБ, която да може да спре бившите комунисти към властта“.[34]
На 12 май 2013 г. се провеждат предсрочни парламентарни избори. След изпълнена със скандали кампания, ГЕРБ спечелва 30,535%, което ѝ отрежда първото място, без да има мнозинство. За ГЕРБ гласуват 1 081 605 души. Въпреки този успех, поради политическото противопостававяне, останалите партии, представени в парламента – БСП, ДПС и Атака, декларират, че няма да се коалират с ГЕРБ.
Избори през 2014 г.
редактиранеВ програмата на ГЕРБ за изборите през 2014 г. е записано да бъдат обединени НАП и Агенция „Митници“,[35] което до края на мандата на XLIII народно събрание (януари 2017) не се случва.
Коалиционно правителство
редактиранеКоалиционна политика
редактиранеГЕРБ – СДС е политическа коалиция между ГЕРБ и Съюза на демократичните сили (СДС), ръководена от председателя на ГЕРБ – Бойко Борисов и лидера на СДС – Румен Христов и е създадена през 2019 г. с цел общо участие на двете партии на изборите за Европейския парламент в България през 2019 г., а след това на местните избори в България през 2019 г.
В следващите години се явяват заедно на парламентарните избори през април, юли и ноември през 2021 г., а след това през 2022 г. и 2023 г.
Изборни резултати
редактиранеПарламентарни избори
редактиранеГодина | Институция | Гласове брой | Разлика | Гласове % | Разлика % | Представители | Разлика | Място в управлението |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
2009 | XLI НС | 1 678 641 | — | 39,72% | — | 117 / 240
|
— | Управляваща партия |
2013 | XLII НС | 1 081 605 | 597 036 | 30,54% | 9,18% | 97 / 240
|
20 | Опозиция |
2014 | XLIII НС | 1 072 491 | 9114 | 32,67% | 2,13% | 84 / 240
|
13 | Водеща партия в правителството |
2017 | XLIV НС | 1 147 283 | 74 792 | 33,54% | 0,87% | 95 / 240
|
11 | Водеща партия в правителството |
април 2021 | XLV НС | 837 737 | 309 546 | 26,18% | 7,36% | 75 / 240
|
20 | Служебно правителство |
юли 2021 | XLVI НС | 642 165 | 195 572 | 23,21% | 2,97% | 63 / 240
|
12 | Служебно правителство |
ноември 2021 | XLVII НС | 596 456 | 45 709 | 22,74% | 0,47% | 59 / 240
|
4 | Опозиция |
2022 | XLVIII НС | 634 627 | 38 171 | 25,33% | 2,59% | 67 / 240
|
8 | Служебно правителство |
2023 | XLIX НС | 669 924 | 73 468 | 26,49% | 3,75% | 69 / 240
|
2 | Второстепенна партия в правителството |
2024 | L НС | 530 602 | 139 322 | 24,71% | 1,79% | 68 / 240
|
1 | Служебно правителство |
На парламентарните избори през април 2021, юли 2021, ноември 2021, 2022 и 2023 г. ГЕРБ участва в коалиция със СДС и ДГ.
Президентски избори
редактиранеГодина | Институция | Гласове брой | Разлика | Гласове % | Разлика % | Представители | Място в управлението |
---|---|---|---|---|---|---|---|
2011 | Президентска | 1 698 136 | — | 52,58% | — | Росен Плевнелиев и Маргарита Попова | Президент и вицепрезидент |
2016 | Президентска | 1 256 480 | 441 656 | 36,16% | 16,42% | Цецка Цачева и Пламен Манушев | Загуба на балотажа |
На президентските избори през 2021 г. ГЕРБ не издига свой кандидат, а подкрепя инициативния комитет, издигнал Анастас Герджиков и Невяна Митева.
Европейски избори
редактиранеГодина | Институция | Гласове брой | Разлика | Гласове % | Разлика % | Представители | Място в управлението |
---|---|---|---|---|---|---|---|
2007 | ЕП | 420 001 | — | 21,68% | — | 5 / 18
|
Управляваща партия с ЕНП |
2009 | ЕП | 627 693 | 207 692 | 24,36% | 2,68% | 5 / 17
|
Управляваща партия с ЕНП |
2014 | ЕП | 680 838 | 53 145 | 30,40% | 6,04% | 6 / 17
|
Управляваща партия с ЕНП |
На изборите за Европейски парламент през 2019 г. ГЕРБ участва заедно със СДС, като коалицията получава 6 депутатски места, от които 5 са представители на партията на Борисов. На изборите за Европейски парламент през 2024 г. ГЕРБ получават 5 депутатски места.
ГЕРБ взима 23 кметски постове в областните центрове.[36]
ГЕРБ взима 123 общински постове.[37]
Участия в правителства
редактиране- Първо правителство на Бойко Борисов (27 юли 2009 – 13 март 2013) – самостоятелно
- министерство на външните работи – Румяна Желева, Николай Младенов
- министерство на вътрешните работи – Цветан Цветанов
- министерство на образованието, младежта и науката – Йорданка Фандъкова, Сергей Игнатов
- министерство на правосъдието – Маргарита Попова, Диана Ковачева
- министерство на отбраната – Николай Младенов, Аню Ангелов
- министерство на икономиката, енергетиката и туризма – Делян Добрев
- министерство на труда и социалната политика – Тотю Младенов
- министерство на земеделието и храните – Мирослав Найденов
- министерство на регионалното развитие и благоустройството – Росен Плевнелиев, Лиляна Павлова
- министерство на транспорта, информационните технологии и съобщенията – Александър Цветков, Ивайло Московски
- министерство на околната среда и водите – Нона Караджова
- министерство на здравеопазването – Божидар Нанев, Десислава Атанасова
- министерство на културата – Вежди Рашидов
- министерство на младежта и спорта – Свилен Нейков
- министър без портфейл, отговарящ за българите в чужбина – Божидар Димитров
- министър без портфейл, отговарящ за европейските фондове – Томислав Дончев
- Правителство на Марин Райков (13 март 2013 – 29 май 2013) – служебно
- Правителство на Георги Близнашки (6 август 2014 – 7 ноември 2014) – служебно
- заместник министър председател –министерство на регионалното развитие и благоустройството – Екатерина Захариева
- министерство на финансите – Румен Порожанов
- министерство на транспорта, информационните технологии и съобщенията – Николина Ангелкова
- министър за организация на изборния процес – Красимира Медарова
- Второ правителство на Бойко Борисов (7 ноември 2014 – 27 януари 2017) – коалиция с Реформаторския блок
- заместник министър председате�� – Томислав Дончев
- министерство на финансите – Владислав Горанов
- министерство на регионалното развитие и благоустройството – Лиляна Павлова
- министерство на външните работи – Веселин Вучков, Румяна Бъчварова
- министерство на правосъдието – Христо Иванов, Екатерина Захариева
- министерство на културата – Вежди Рашидов
- министерство на околната среда и водите – Ивелина Василева
- министерство на земеделието и храните – Десислава Танева
- министерство на транспорта, информационните технологии и съобщенията – Ивайло Московски
- министерство на енергетиката – Теменужка Петкова
- министерство на туризма – Николина Ангелкова
- министерство на младежта и спорта – Красен Кралев
- Трето правителство на Бойко Борисов (4 май 2017 – 12 май 2021 г.) – коалиция с Обединените патриоти
- заместник министър председател – Томислав Дончев, Екатерина Захариева
- министерство на финансите – Владислав Горанов, Кирил Ананиев
- министерство на вътрешните работи – Валентин Радев, Младен Маринов, Христо Терзийски
- министерство на регионалното развитие и благоустройството – Николай Нанков, Петя Аврамова
- министерство на труда и социалната политика – Бисер Петков
- министерство на външните работи – Екатерина Захариева
- министерство на правосъдието – Цецка Цачева, Данаил Кирилов, Десислава Ахладова
- министерство на образованието и науката – Красимир Вълчев
- министерство на здравеопазването – Николай Петров, Кирил Ананиев, Костадин Ангелов
- министерство на културата – Боил Банов
- министерство на околната среда и водите – Нено Димов, Емил Димитров
- министерство на земеделието, храните и горите – Румен Порожанов, Десислава Танева
- министерство на транспорта, информационните технологии и съобщенията – Ивайло Московски, Росен Желязков
- министерство на енергетиката – Теменужка Петкова
- министерство на туризма – Николина Ангелкова, Марияна Николова
- министерство на младежта и спорта – Красен Кралев
- Правителство на Николай Денков (6 юни 2023 – 9 април 2024) – Споразумение с ПП-ДБ за правителство с ротационен премиер.
-
- заместник министър председател – Мария Габриел
- министерство на външните работи – Мария Габриел
Ръководство
редактиранеПредседател
Заместник-председателредактиране |
Изпълнителна комисия
|
Контролна комисия |
Етична комисия
|
Вижте също
редактиранеВъншни препратки
редактиране- Младежка организация на ПП ГЕРБ
- Женска организация на ПП ГЕРБ
Бележки
редактиране- ↑ а б Nordsieck, Wolfram. Bulgaria // parties-and-elections.eu. parties-and-elections.eu, 2014. Посетен на 11 февруари 2016. (на английс��и)
- ↑ а б в Hope, Kerin et al. Populist promises to clean up Bulgaria // ft.com. Financial Times, 2009. Посетен на 19 декември 2011. (на английски)
- ↑ а б Novaković, Igor. European and „Extreme“ Populists in the Same Row – the New Government of the Republic of Bulgaria (PDF) // Western Balkans Security Observer (17). ISAC Fund, 2010. с. 63 – 73. Посетен на 19 декември 2011.
- ↑ а б Cristova, Christiana. Populism: the Bulgarian case (PDF) // Sociedade e Cultura 13 (2). Goiânia, 2010. с. 221 – 232. Посетен на 19 декември 2011.
- ↑ а б в г Viola, Donatella. Routledge Handbook of European Elections. London, Routledge, 2015. ISBN 9781317503620. p. 639. (на английски)]
- ↑ ГЕРБ // www.capital.bg. Икономедиа АД. Посетен на 19 октомври 2014.
- ↑ ПП ГЕРБ – Контакти // www.gerb.bg, официален уебсайт на партията. ПП ГЕРБ. Посетен на 19 октомври 2014.
- ↑ ПП ГЕРБ – Устав на ПП ГЕРБ // www.gerb.bg, официален уебсайт на партията. ПП ГЕРБ. Посетен на 19 октомври 2014.
- ↑ Реакции. ГЕРБ на Борисов с рекорден рейтинг. // в. Стандарт / standartnews.com. 30 март 2006. Архивиран от оригинала на 2007-09-30. Посетен на 20 ноември 2009.Архив на оригинала от 2007-09-30 в Wayback Machine.
- ↑ а б в Сияна Севова. ГЕРБ не е трамплин за стари муцуни (биография на Цв. Цветанов и интервю) // в. Стандарт / standartnews.com. 13 април 2006. Архивиран от оригинала на 2006-04-14. Посетен на 20 ноември 2009.Архив на оригинала от 2007-09-30 в Wayback Machine.
- ↑ ГЕРБ-ът на кмета вече е регистриран // в. Сега / segabg.com. 30 март 2006. Посетен на 20 ноември 2009.
- ↑ Галя Горанова. ГЕРБ концентрира надеждите за бъдещето, сочи проучване на НЦИОМ // в. Сега / segabg.com. 30 декември 2006. Посетен на 3 януари 2007.
- ↑ Избори за Народно Събрание 2009 // БТА / bta.bg. Архивиран от оригинала на 2009-06-21. Посетен на 6 юли 2009.
- ↑ а б Членове на групата на ЕНП, България / EPP Group Members, Bulgaria // Група на Европейската народна партия / EPP Group. Архивиран от оригинала на 2008-06-22. Посетен на 21 юли 2008. (на английски)
- ↑ Избори за членове на Европейския парламент 2009 – ЦИК: Резултати Архив на оригинала от 2011-07-18 в Wayback Machine., rezultati.cikep2009.bg, 9 юни 2009
- ↑ Евродепутати на ПП ГЕРБ, сайт на ГЕРБ, линк от 22 юли 2010 г.
- ↑ Бойко Борисов печели убедително изборите, mediapool.bg, 5 юли 2009 г.
- ↑ Парламентарни избори 2009 – ЦИК: Разпределение на гласовете Архив на оригинала от 2012-02-25 в Wayback Machine., rezultati.cik2009.bg, 6 юли 2009
- ↑ Парламентарни избори 2009 – ЦИК: Мандати Архив на оригинала от 2009-07-08 в Wayback Machine., rezultati.cik2009.bg, 6 юли 2009
- ↑ Борисов обяви финансовия си министър, new.bg, 6 юли 2009
- ↑ Цветан Цветанов ще е новият министър на вътрешните работи, Дарик радио, 8 юли 2009
- ↑ Борисов обяви още двама министри, Дарик радио, 20 юли 2009
- ↑ Първанов ще връчи мандата за правителство на Борисов, Дарик радио, 16 юли 2009
- ↑ Правителството на министър-председателя Бойко Борисов встъпи в длъжност Архив на оригинала от 2011-10-03 в Wayback Machine., Сайт на Министерски съвет, 27 юли 2009
- ↑ БНТ – СРС-та с Ваньо Танов са унищожени
- ↑ Правителството на Бойко Борисов получи доверието на парламента, Мая Цветкова, Investor.Bg, 20 януари 2011
- ↑ Вотът на доверие – (из) ходът на кабинета: Двата случая, в които е искан вот на доверие в 36-ия парламент – на Филип Димитров и на Любен Беров
- ↑ ПЕС разкритикува ГЕРБ, че търси подкрепа от крайнодясната ПП „Атака“; „Защо сте утрепали дядо ми?“, www.mediapool.bg, 28 януари 2011: ... дали е редно самоопределящо се като дясно правителство да управлява заедно с националистична партия.
- ↑ а б Мотото на ПП ГЕРБ за изборите е „Градим България“, Цветанов пак отрече да е кандидат-президент, в. Дневник / dnevnik.bg, 29 август 2011
- ↑ Росен Плевнелиев е кандидатът на ПП ГЕРБ за президент, в. Дневник / dnevnik.bg, 4 септември 2011
- ↑ ЦИК: Избор на президент и вицепрезиденти: Избори 2011 – I тур, архив на оригинала от 31 март 2014, https://web.archive.org/web/20140331231124/http://results.cik.bg/tur1/prezidentski/index.html, посетен на 1 ноември 2011
- ↑ ЦИК: Избор на президент и вицепрезиденти: Избори 2011 – II тур, архив на оригинала от 31 март 2014, https://web.archive.org/web/20140331231124/http://results.cik.bg/tur1/prezidentski/index.html, посетен на 1 ноември 2011
- ↑ Обретенов, Любен. Доган загуби цял вилает в Североизточна България // segabg.com. 2 ноември 2011. Посетен на 2 ноември 2011.
- ↑ Бойко Борисов: Имаме воля да продължим с реформите, 7 април 2013 г.
- ↑ ГЕРБ ще започне широки консултации за нужните промени в Конституцията, обяви Цачева // www.dnevnik.bg. Икономедиа АД, 8 ноември 2014. Посетен на 8 ноември 2014.
- ↑ БТВ новините. ГЕРБ взе кметски постове в 21 от областните центрове. // btvnovinite.bg, 02.11.2015.
- ↑ 24chasa.bg. Вижте кой доминира в общинските съвети // 24chasa.bg, 01.11.2015.
- ↑ Бойко Борисов е новият председател на ПП ГЕРБ – dariknews.bg