Carles Martí i Feced
Carles Martí i Feced (Alzira, 25 d'agost de 1901 - Barcelona, 1982) fou un metge i polític valencià establert a Catalunya. Estudià medicina a la Universitat de Barcelona. El 1931 fou elegit regidor republicà a l'Hospitalet de Llobregat i s'afilià a ERC.[1][2] Durant els fets del sis d'octubre de 1934 fou empresonat pel fet d'haver cercat un refugi per a Manuel Azaña.[2]
Biografia | |
---|---|
Naixement | 25 agost 1901 ![]() Alzira (la Ribera Alta) ![]() |
Mort | 1982 ![]() Barcelona ![]() |
![]() | |
![]() | |
Activitat | |
Lloc de treball | Barcelona ![]() |
Ocupació | metge, polític ![]() |
En el transcurs de la guerra civil espanyola fou sots-secretari de finances de la Generalitat de Catalunya, i des del 1937 conseller de governació, de finances i de cultura. El 1939 marxà a l'exili a la Catalunya del Nord on fou encarregat pel president Lluís Companys d'ajudar els catalans internats als camps de concentració i als que volien emigrar a Amèrica. El 1941 fou arrestat per ordre de la Gestapo juntament amb Ventura Gassol i Josep Tarradellas, amb qui va fugir a Suïssa el 1942.[1][2]
En acabar la Segona Guerra Mundial s'apartà de la política i el 1947 s'establí al Marroc, on hi exercí de metge i publicà treballs sobre medicina.[1][2] El 1977 tornà a Catalunya amb el president Josep Tarradellas, que el nomenà membre de l'Organisme Consultiu de caràcter assessor en el context de les negociacions per al restabliment de la Generalitat provisional.[1][2]
Referències
modifica- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 «Carles Martí i Feced». Col·legi Oficial de Metges de Barcelona. [Consulta: 24 març 2024].
- ↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 Carles Martí Arxivat 2015-02-25 a Wayback Machine. a memòriaesquerra.cat Arxivat 2015-03-11 a Wayback Machine.