Mar de Tràcia
La mar de Tràcia[1] (en grec Θρακικό Πέλαγος, Thrakikó Pélagos; en turc Trakya Denizi) és la part septentrional de la mar Egea, que banya les costes gregues de Macedònia i Tràcia i la part nord-oriental de Turquia. D'oest a est, s'estén des de la península del Mont Atos, a la Calcídica, fins a la península de Gal·lípoli, als Dardanels. S'acostuma a citar el paral·lel 40°N com a límit meridional, amb les illes de Lemnos i Ténedos (Bozcaada). Inclou, a més a més, les illes de Tassos, Samotràcia i Imbros (Gökçeada).[2]
Tipus | Mar ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Part de | mar Egea ![]() | |||
Localització | ||||
Entitat territorial administrativa | Grècia ![]() | |||
| ||||
Afluent | ||||
Dades i xifres | ||||
Profunditat | 1.600 m ![]() | |||
Forma diversos entrants a la costa, com els golfs de Ierissós i Estrimònic, a la part occidental; el golf de Kavala, a la costa nord, i el de Saros, a la part oriental. Hi desemboquen els rius Estrímon, Nestos i Evros o Meriç, que marca la frontera entre Grècia i Turquia. Els ports principals són les ciutats gregues d'Alexandrúpoli, Kavala i Tassos, i a la seva riba hi ha l'estació balneària de Loutrà Eleftheron, prop de Kavala.
Referències
modifica- ↑ Heròdot, 2010, p. 133.
- ↑ «Thracian Sea» (en anglès). WorldAtlas, 14 novembre 2021.
Bibliografia
modifica- Heròdot. Història. Llibre VII. Fundació Bernat Metge, 2010. ISBN 9788498591460.