Rut
Segons la Bíblia, Rut va ser una dona pertanyent als moabites protagonista del Llibre de Rut. Va ser la besàvia del Rei David.
![]() Rut en el camp de Booz, per Julius Schnorr von Carolsfeld, s. XIX ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | segle XIV aC ![]() Regne de Moab (a l'actual Jordània) |
Mort | p. segle XIII aC ![]() Moab |
Sepultura | Hebron (Cisjordània, Palestina) |
Grup ètnic | Regne de Moab ![]() |
Religió | Religió cananea i mosaïsme ![]() |
Es coneix per | Esposa de Booz, avantpassada de David |
Període | Jutge d'Israel ![]() |
esposa | |
Celebració | Judaisme, Església Catòlica, Església Ortodoxa, esglésies orientals, esglésies protestants |
Canonització | Antiga |
Festivitat | 4 de juny (catòlics) |
Iconografia | Espigolant a un camp; amb espigues de blat a la mà |
Família | |
Cònjuge | Booz Mahlon ![]() |
Fills | Obed ( ![]() ![]() |
Germans | Orpà ![]() |
En temps dels jutges d'Israel, un home de la tribu de Judà anomenat Elimèlec se'n va anar a viure a Moab amb la seva esposa Noemí i els seus dos fills Mahlon i Quilion. Allà, els dos joves es van casar amb dues dones moabites, Rut i Orpà, respectivament.[1]
Deu anys més tard, els tres homes de la família havien mort i Noemí, ja gran, va decidir tornar al seu poble de Betlem. Orpà es va acomiadar emocionada però Rut va decidir acompanyar-la i instal·lar-se amb ella.[2]
Un dia, Rut va anar a espigolar als camps i va conèixer Booz, parent de la seva sogra Noemí. Un temps després, Booz i Rut es van casar i van tenir un fill, Obed, que seria l'avi del rei David.[3][4]
Arbre familiar
modificaElimelech | Naomi | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Booz | Rut | Mahlon | Orpah | Chilion | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Obed | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Jessè | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
David | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Referències
modifica- ↑ Llibre de Ru'. 1:4
- ↑ Llibre de Rut. 1:14
- ↑ Llibre de Rut. 4:10
- ↑ Evangeli de Mateu. 1:5