Řád vycházejícího slunce
Řád vycházejícího slunce (旭日章, Kjokudžicu-šó, Hepburnův přepis Kyokujitsu-shō) je japonský řád založený roku 1875 císařem Meidžim.[1] Byl prvním národním řádem udíleným japonskou vládou. Vzhled řádu v podobě paprsků vycházejícího slunce symbolizuje energii tak silnou jakou má samotné vycházející slunce.[2] Tato symbolika je pro Japonsko jakožto „zemi vycházejícího slunce“ důležitá.
Řád vycházejícího slunce | |
---|---|
旭日章 | |
![]() velkostuha s řádovým odznakem | |
Uděluje ![]() Japonský císař | |
Typ | záslužný řád |
Založeno | 10. dubna 1875 |
Způsobilost | občané Japonska i cizí státní příslušníci |
Uděluje se za | vynikající úspěchy na poli mezinárodních vztahů, za povznesení japonské kultury, za pokroky přinášející zvyšování blahobytu nebo za ochranu přírody |
Status | dosud udílen |
Zakladatel | Meidži |
Hlava řádu | japonský císař |
Třídy | velkostuha zlatá a stříbrná hvězda zlaté paprsky na stuze zlaté paprsky s rozetou zlaté a stříbrné paprsky stříbrné paprsky |
Zaniklé třídy | medaile zelených listů paulovnie (zrušena 2003) medaile bílých listů paulovnie (zrušena 2003) |
Ostatní vyznamenání | |
Vyšší | Řád květů paulovnie |
Nižší | Řád posvátného pokladu |
![]() Stuha I. třídy | |
![]() Stuha II. třídy | |
![]() Stuha III. třídy | |
![]() Stuha IV. třídy | |
![]() Stuha V. třídy | |
![]() Stuha VI. třídy |
Historie
editovatŘád založil dne 10. dubna 1875 japonský císař Meidži a původně byl udílen pouze japonským mužům v osmi třídách. Dne 4. ledna 1888 byla k řádu přidána devátá, speciální třída. V roce 1981 byl řád zpřístupněn cizím státním příslušníkům (ačkoliv několik cizinců jím bylo vyznamenáno již před druhou světovou válkou) a od roku 2003 může být udělen i ženám (do té doby byl ženám udílen Řád drahocenné koruny).
Až do reformy řádu v roce 2003 byl řád udílen v devíti třídách. Během reformy byly dvě nejnižší třídy řádu zrušeny a zároveň z nejvyšší třídy vznikl nový řád, Řád květů paulovnie, s jedinou třídou velkostuhy.
Pravidla udílení
editovatŘád je udílen za vynikající úspěchy na poli mezinárodních vztahů, za povznesení japonské kultury, za pokroky přinášející zvyšování blahobytu nebo za ochranu přírody. Před druhou světovou válkou byl udílen také za vojenskou službu.[3]
Ačkoliv se jedná v hierarchii japonských řádů až o třetí nejvyšší řád, je nejvyšším pravidelně udíleným řádem, neboť nejvyšší řád, Řád chryzantémy, je vyhrazen pro zahraniční hlavy států a příslušníky královských rodin a druhý nejvyšší řád, Řád květů paulovnie, se většinou udílí politikům.
Administrativu řádu zajišťuje Kancelář řádů vládní kanceláře v čele s předsedou vlády Japonska. Udílen je jménem císaře a může být udělen i posmrtně.
-
Osvědčení o udělení Řádu vycházejícího slunce se zlatými a stříbrnými paprsky (5. třída) pro Zdeňka Thomu
-
Americký admirál Dennis C. Blair je vyznamenáván Řádem vycházejícího slunce (2002)
Insignie
editovatŘádový odznak má tvar osmicípé hvězdy s červeným středovým kotoučem. V I. až IV. třídě je lem paprsků pozlacený, v V. třídě je u čtyř cípů pozlacený a u čtyř stříbrný a v VI. třídě je lem stříbrný. Každý cíp sestává ze třech bíle smaltovaných paprsků. Ke stuze je připojen pomocí přechodového prvku v podobě tří zeleně smaltovaných listů a fialově smaltovaných květů paulovnie. Řádový odznak VII. a VIII. třídy sestával ze stříbrné medaile ve tvaru tří listů a květů paulovnie, v případě VII. třídy smaltované.[3]
Řádová hvězda má tvar stříbrné osmicípé hvězdy na které je položen řádový odznak.[3]
Stuha je bílá s širokými červenými pruhy při okrajích.[3]
-
Řád se zlatými stříbrnými paprsky
-
Velkostuha, 19. století
-
Řád VII. třídy
-
Řádová hvězda
-
Řád se zlatými paprsky a rozetou
Třídy
editovatDo roku 2003 byl řád udílen v devíti řádných třídách. Obvykle je řád udílen i s diplomem, který je ve výjimečných případech doplněn o osobní podpis císaře. Od roku 2003 je řád udílen v šesti řádných třídách.[3]
- velkostuha s květy paulovnie (od 2003 samostatný řád)
- I. třída – velkostuha (旭日大綬章) – Řádový odznak je nošena na široké stuze spadající z pravého ramene na protilehlý bok. Řádová hvězda je nošena nalevo na hrudi.
- II. třída – zlatá a stříbrná hvězda (旭日重光章) – Řádový odznak je nošen na stuze kolem krku. Řádová hvězda je nošena napravo na hrudi.
- III. třída – zlaté paprsky na stuze (旭日中綬章) – Řádový odznak je nošen na stuze kolem krku. Řádová hvězda této třídě již nenáleží.
- IV. třída – zlaté paprsky s rozetou (旭日小綬章) – Řádový odznak je nošen zavěšen na stuze s rozetou nalevo na hrudi.
- V. třída – zlaté a stříbrné paprsky (旭日双光章) – Řádový odznak je nošen zavěšen na stuze bez rozety nalevo na hrudi.
- VI. třída – stříbrné paprsky (旭日単光章) – Řádový odznak je nošen zavěšen na stuze bez rozety nalevo na hrudi.[4]
- VII. třída (青色桐葉章) – medaile zelených listů paulovnie (zrušena 2003)
- VIII. třída (白色桐葉章) – medaile bílých listů paulovnie (zrušena 2003)
Čeští nositelé
editovat- Vlasta Winkelhöferová[8][9]
- Vlasta Čiháková–Noshiro[10]
- Josef Lébl[11][12]
- Jan Kavan
- Jan Sýkora
- Vlastislav Matoušek
Odkazy
editovatReference
editovatV tomto článku byly použity překlady textů z článků Orden der Aufgehenden Sonne na německé Wikipedii a Order of the Rising Sun na anglické Wikipedii.
- ↑ a b Japonci ocenili dílo českého fotografa Zdeňka Thomy řádem Vycházejícího slunce - Zprávy Krize15. krize15.cz [online]. [cit. 2017-06-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-04-01.
- ↑ ページが見つかりません. archive.is [online]. 2011-07-21 [cit. 2019-11-21]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2011-07-21.
- ↑ a b c d e PETERSON, James W.; WEAVER, Barry C.; QUIGLEY, Michael A. Orders and Medals of Japan and Associated States. San Ramon, Kalifornie: Orders and Medals Society of America, 2001. ISBN 1-890974-09-9. (anglicky)
- ↑ Japonský Řád vycházejícího slunce, 6. třída. www.vhu.cz [online]. [cit. 2017-06-20]. Dostupné online.
- ↑ Japonská pocta: Čáslavská převzala Řád vycházejícího slunce. Nova Sport. 2010-12-07. Dostupné online [cit. 2017-06-20].[nedostupný zdroj]
- ↑ EUROZPRÁVY.CZ. Zemřela přední sinoložka Věnceslava Hrdličková (†91), držitelka Řádu vycházejícího slunce. EuroZprávy.cz. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-01-22. (anglicky) Archivováno 22. 1. 2016 na Wayback Machine.
- ↑ Zdenka Švarcová – žena s řádem vycházejícího slunce. www.mubph.cz [online]. [cit. 2017-06-20]. Dostupné online.
- ↑ Vlasta Winkelhöferová, Češka s Řádem vycházejícího slunce od japonského císaře | Téma. Lidovky.cz [online]. 2012-11-25 [cit. 2017-06-26]. Dostupné online.
- ↑ Osudy Vlasty Winkelhöferové. Vltava. 2016-03-14. Dostupné online [cit. 2017-06-26]. Archivováno 10. 4. 2020 na Wayback Machine.
- ↑ Historička umění Čiháková Noshiro dostane japonský řád. TÝDEN.cz. 2017-11-03. Dostupné online [cit. 2018-06-14].
- ↑ https://www.czechinvest.org/cz/Homepage/Novinky/Listopad-2018/Japonska-vlada-udelila-Josefu-Leblovi-Rad-vychazejiciho-slunce
- ↑ Embassy of Japan in the Czech Republic. www.cz.emb-japan.go.jp [online]. [cit. 2019-07-19]. Dostupné online.
Literatura
editovat- LOBKOWICZ, František. Encyklopedie řádů a vyznamenání. 2. (nezměněné). vyd. Praha: Libri, 1999. 255 s. ISBN 80-85983-71-0. Heslo Řád Vycházejícího slunce, s. 92–93.
Externí odkazy
editovat- Obrázky, zvuky či videa k tématu Řád vycházejícího slunce na Wikimedia Commons
- Řád Vycházejícího slunce : Japonsko (JPN). http://forum.valka.cz. Dostupné online [cit. 2017-06-20].
- K., Tomáš. Řád Vycházejícího slunce. www.druhasvetova.com [online]. [cit. 2017-06-20]. Dostupné online.