Amazonský prales
Amazonský prales, také amazonský tropický deštný prales, je rozsáhlý, přibližně 5 500 000 km2 rozlehlý tropický deštný les v Jižní Americe. Rozkládá se na území Brazílie, Kolumbie, Peru, Venezuely, Ekvádoru, Bolívie, Guyany, Surinamu a Francouzské Guyany. Velká část pralesa leží v Amazonské nížině. Celý amazonský prales představuje více než polovinu tropických deštných lesů celého světa.[zdroj?] Lesy tvoří 39 miliónů km2,[1] takže amazonský prales tvoří 14 % plochy lesů. O amazonském pralese se často mluví v souvislosti s ubýváním zalesněného území v této oblasti.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f6/Amazon_rainforest.jpg/300px-Amazon_rainforest.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/18/Amazon_CIAT_%285%29.jpg/250px-Amazon_CIAT_%285%29.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/73/Amazon_CIAT_%282%29.jpg/250px-Amazon_CIAT_%282%29.jpg)
Historie
editovatAmazonie byla částečně osídlena před více než 10 tisíci lety.[2] Jistá místa, která nedávno bývala považována za nedotčená, mohl obývat až milión lidí.[3] Část amazonského pralesa je jen 5000 let stará.[4]
Prvním Evropanem, který poznal vnitrozemí amazonského pralesa, byl v roce 1541 španělský conquistador Francisco de Orellana, když s několika dalšími Španěly plul po řece Amazonce z Peru až k ústí této řeky. Při plavbě netušil, že proplouvá po nejdelší řece celou Amazonskou nížinou. Tím začala kolonizace této oblasti. V té době se jednalo již o portugalské území, protože roku 1494 podepsalo Portugalsko a Španělsko tordesillaskou smlouvu, která rozdělovala svět na sféry zájmu těchto států podél 14. poledníku. Amazonie tak připadla Portugalsku, které vyslalo jezuity do vnitrozemí, aby obrátili příslušníky domorodých kmenů na křesťanskou víru. V okolí jezuitských misií se získávala zemědělská půda kácením a následným vypalováním původního porostu. Takto vydobytá půda nebyla schopná delší dobu vyživovat pěstované plodiny, a tak se vypalovala další území.
Ještě v roce 1960 byl prales málo dotčený novodobou lidskou činností. V následujících letech kvůli potřebě vzácného dřeva a nových pastvin pro stáda dobytka, jehož chov se stával výnosným obchodem, docházelo k extenzivním zásahům do krajiny. Zužitkování zalesněného území k přeměně na zemědělskou půdu bylo podle brazilské legislativy efektivní využití, a tak na počátku 70. let po růstu ceny sojových bobů došlo i k rozšíření zemědělské plochy na úkor původního pralesa. Takto použitá půda měla několikanásobně vyšší cenu než prales. Sója je jedním z vývozních artiklů Brazílie a podílí se na stabilitě brazilské měny. Nezbytnost dopravit sóju do průmyslových oblastí blíže k pobřeží si vynutila výstavbu asfaltových silnic mezi městy Belém a Brasília a také mezi Porto Velhem a Cuiabou. Tyto silnice bývají označovány jako srdce oblouku odlesňování, protože odtud postupuje kolonizace pralesa a systém hospodaření se mění podle vzdálenosti od silnice.
Mezi lety 1970 a 2000 bylo vykáceno celkem 16,4 % celkové plochy pralesa, což činí každoroční ztrátu 20 200 km2 (necelá 1/3 území Česka). Od roku 2002 se plocha chráněného území ztrojnásobila, celkově se ochraňuje asi milion km2, zatímco těžba dřeva a odlesňování poklesly o 60 %. V roce 2005 byly mnohé části amazonského pralesa zasaženy obrovskými suchy, nejhoršími za posledních 100 let. Podle některých odborníků je prales schopen přežít maximálně tříleté sucho, delší by mohlo mít nezvratné důsledky.[zdroj?] Prales by se mohl dostat až do bodu, odkud již není návratu, kdy hrozí přeměna v savanu nebo dokonce v poušť. To by katastrofálně zasáhlo celou planetu.[zdroj?]
Amazonský prales je označován za zelené plíce planety. Produkuje necelých 6 % kyslíku.[5] Je však také významným producentem skleníkového plynu metanu.[6] Navíc nově vzrostlé lesy vážou více oxidu uhličitého než staré.[7] Významným hnojícím původcem pralesa jsou pouštní písek[8] a požáry[9] v Africe.
-
Hoacin je dokonale specializován pro život na stromech
-
Sklípkan ze severní Brazílie
-
Vřešťan z čeledi chápanovitých
-
Helikonie z amazonského pralesa
-
Papoušek ara arakanga
-
Žába z čeledi Pralesničkovití. Indiáni např. Janomamové jejich jedem natírají šípy
-
Jihoamerický motýl z čeledi babočkovití
-
Opice rodu cebus
-
Jaguár americký se zdržuje blízko u vody a s oblibou plave
-
Kresba amazonského pralesa
-
Obří liána v Brazílii
-
Hejno amazonských papoušků lízá jíl
Odlesňování v Amazonii
editovatOdlesňování je způsobováno především rostoucí životní úrovní a prudkým nárůstem populace v Brazílii a souvisejícím hladem po zemědělské půdě. Lesní porost zabraňuje erozi a sesuvům půdy, stejně jako tvoří přirozenou zásobárnu vody. Nově vykácená území tak ohrožuje eroze a plodiny vysázené na ztrácející se zemědělské půdě trpí nízkou hladinou podzemní vody. Schopnost pralesa zadržovat srážky se snižuje, a tak při deštích voda odtéká a při tom způsobuje erozi půdy. Neschopnost pralesa zadržovat srážky způsobuje v době mezi dešti sucho. Všechny tyto problémy způsobují snížení biodiverzity[zdroj?] a naopak zvyšují zranitelnost celého ekosystému.
Carlos Nobre, vědec z Brazilské akademie věd, uvedl: „Pokud se těžba nezastaví, existuje vážné riziko, že více než 50 % amazonského pralesa se promění v života neschopnou savanu.“[10] Odlesňování pralesa se od roku 2005 snížilo,[11] ale v roce 2019 byl amazonský prales zasažen rekordním počtem požárů, které založili lidé.[12] V roce 2022 se odlesňování Amazonie oproti předchozímu roku téměř zdvojnásobilo.[13] Zásluhou vládních opatření se v roce 2023 odlesňování amazonského pralesa výrazně zpomalilo.[14]
Odkazy
editovatReference
editovat- ↑ NIX, Steve. Maps of Major World Forests. treehugger.com [online]. 2019-03-21 [cit. 2021-12-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Human settlements in Amazonia much older than previously thought. phys.org [online]. 2019-04-24 [cit. 2021-12-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Parts of the Amazon thought uninhabited were actually home to up to a million people. phys.org [online]. 2018-03-27 [cit. 2021-12-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ This forest has stayed wild for 5,000 years—we can tell because of the soil. phys.org [online]. 2021-06-07 [cit. 2021-12-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ SKOUPÝ, Tomáš Andres. Amazonský prales plícemi planety? Mýtus. Aktuálně.cz [online]. Economia, 2019-08-27 [cit. 2021-12-30]. Dostupné online.
- ↑ PAZDERA, Josef. Amazonský prales produkuje tolik metanu jako všechny oceány dohromady. www.osel.cz [online]. 2017-12-16 [cit. 2021-12-30]. Dostupné online.
- ↑ World's biggest terrestrial carbon sinks are found in young forests. phys.org [online]. 2019-02-18 [cit. 2021-12-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MIHULKA, Stanislav. Prach ze Sahary hnojí pralesy v Amazonii. Jsou to miliony tun ročně. 100+1 zahraniční zajímavost [online]. 2015-02-25 [cit. 2021-12-30]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2021-12-09.
- ↑ African smoke is fertilizing Amazon rainforest and oceans, study finds. phys.org [online]. 2019-07-29 [cit. 2021-12-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Amazonský deštný prales je na pokraji kolapsu, zjistila studie. National Geographic. 26. února 2018.
- ↑ KREMLÍK, Vítězslav. Opravdu jsou požáry v Amazonii rekordní?. osel.cz [online]. 2019-08-25 [cit. 2021-12-30]. Dostupné online.
- ↑ Na prahu katastrofy: Svět řeší, jak zachránit Amazonii. Prales polyká oheň i těžaři. Aktuálně.cz [online]. Economia, 27. srpna 2019. Dostupné online.
- ↑ Odlesňování Amazonie v Brazílii dále stoupá. Vytěžená plocha se oproti loňskému dubnu téměř dvojnásobila. iROZHLAS [online]. Český rozhlas, 7. května 2022. Dostupné online.
- ↑ Odlesňování Amazonie od začátku roku výrazně zpomalilo. Česká televize [online]. 5. srpna 2023. Dostupné online.
Literatura
editovat- K. R. Kirby, W. F. Laurance, A. K. Albernaz, G. Schroth, P. M. Fearnside, S. Bergen, E. M. Venticinque, C. De Costa: Budoucnost odlesňování v brazilské Amazonii (2006)
- P. M. Fernside: Odlesňování v brazilské Amazonii : Historie, údaje a následky (2005)
- M. Williams: Odlesňování Země : Od prehistorie ke globální krizi (2006)
- J. Watkins a Griffiths: Ničení lesů a udržitelné zemědělství v brazilské Amazonii: Přezkoumání literatury (Doktorální disertace; The University of Reading; 2000)
- J. Moravec: Za neznámými tvory amazonských lesů. Praha: Academia, 2023. ISBN 978-80-200-3397-0.