Biskup koadjutor
Biskup koadjutor (též biskup-koadjutor či biskup spolusprávce, u arcidiecéze arcibiskup koadjutor, relat. častou chybou je koadjuktor) je zvláštní druh pomocného biskupa v katolické a anglikánské církvi, který má automatické právo nástupnictví po sídelním biskupovi diecéze, ke kterému je jmenován.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a1/Vincent_Dollmann_par_Claude_Truong-Ngoc_mai_2018.jpg/220px-Vincent_Dollmann_par_Claude_Truong-Ngoc_mai_2018.jpg)
Katolická církev
editovatV okamžiku, kdy biskup diecéze zemře nebo odstoupí, stává se biskup koadjutor sám sídelním biskupem. Příkladem může být emeritní biskup českobudějovický Jiří Paďour, jmenovaný v roce 2001 jako biskup koadjutor k biskupovi Antonínu Liškovi, který rezignoval v roce 2002).
Ve výjimečných případech může dojít k tomu, že jmenování biskupa koadjutora je spojeno s rozhodnutím, že zcela převezme administrativní správu diecéze. Zejména v dřívějších dobách se tak činilo tehdy, když sídelní biskup už nezvládal správu diecéze, ale Svatý stolec jej nechtěl nebo nemohl uvolnit. Příkladem je jmenování F. P. Kenricka biskupem-koadjutorem filadelfské diecéze poté, co více než osmdesátiletý a těžce nemocný biskup Conwell přestal zvládat správu diecéze a odbojné kněze.
Před rokem 1983 byli rozlišování (arci)biskupové koadjutoři s právem nástupnictví a bez něj, v současné době již je mají automaticky všichni.
Anglikánská církev
editovatV Anglikánské církvi je postavení koadjutora obdobné, jako v případě katolické církve.
Specifickým případem je správa anglikánské komunity v České republice. Biskupem ordinářem pro anglikánské věřící je na základě smlouvy mezi církvemi starokatolický biskup Dušan Hejbal, jemuž je jako koadjutor přidělen anglikánský biskup sídlící v anglickém městě Crawley.
Odkazy
editovatReference
editovatV tomto článku byl použit překlad textu z článku Coadjuteur na francouzské Wikipedii.
Externí odkazy
editovat- Slovníkové heslo koadjutor ve Wikislovníku
- Encyklopedické heslo Koadjutor v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích