hangvétel
Hungarian
editEtymology
editPronunciation
editNoun
edithangvétel (plural hangvételek)
- tone (the manner in which speech or writing is expressed)
- a beszélgetés hangvétele ― the tone of the conversation
Declension
editInflection (stem in -e-, front unrounded harmony) | ||
---|---|---|
singular | plural | |
nominative | hangvétel | hangvételek |
accusative | hangvételt | hangvételeket |
dative | hangvételnek | hangvételeknek |
instrumental | hangvétellel | hangvételekkel |
causal-final | hangvételért | hangvételekért |
translative | hangvétellé | hangvételekké |
terminative | hangvételig | hangvételekig |
essive-formal | hangvételként | hangvételekként |
essive-modal | — | — |
inessive | hangvételben | hangvételekben |
superessive | hangvételen | hangvételeken |
adessive | hangvételnél | hangvételeknél |
illative | hangvételbe | hangvételekbe |
sublative | hangvételre | hangvételekre |
allative | hangvételhez | hangvételekhez |
elative | hangvételből | hangvételekből |
delative | hangvételről | hangvételekről |
ablative | hangvételtől | hangvételektől |
non-attributive possessive - singular |
hangvételé | hangvételeké |
non-attributive possessive - plural |
hangvételéi | hangvételekéi |
Possessive forms of hangvétel | ||
---|---|---|
possessor | single possession | multiple possessions |
1st person sing. | hangvételem | hangvételeim |
2nd person sing. | hangvételed | hangvételeid |
3rd person sing. | hangvétele | hangvételei |
1st person plural | hangvételünk | hangvételeink |
2nd person plural | hangvételetek | hangvételeitek |
3rd person plural | hangvételük | hangvételeik |
Derived terms
editFurther reading
edit- hangvétel in Bárczi, Géza and László Országh. A magyar nyelv értelmező szótára (‘The Explanatory Dictionary of the Hungarian Language’, abbr.: ÉrtSz.). Budapest: Akadémiai Kiadó, 1959–1962. Fifth ed., 1992: →ISBN