מאדנס
מאדנס (באנגלית: Madness; בעברית: "שגעון") היא להקת סקא-פופ בריטית, שזכתה להצלחה בעיקר בחצי הראשון של שנות השמונים.
![]() | |
הלהקה בהופעה | |
מקום הקמה |
לונדון ![]() |
---|---|
תקופת הפעילות | מ-1976–1986; 1992 |
סוגה | סקא • פופ • גל חדש • רוקסטדי |
חברת תקליטים |
טון רקורדס 2, סטיף רקורדס, ורב רקורדס, וירג'ין רקורדס ![]() |
פרסים והוקרה |
MOJO Awards ![]() |
www | |
פרופיל ב-IMDb | |
חברים | |
מייק בארסון גרהאם מקפירסון לי תומפסון מארק בדפורד דניאל וודגייט קארל סמית' | |
![]() ![]() |
היסטוריה
עריכהלהקת מאדנס הוקמה בלונדון שבאנגליה בשנת 1976, על ידי מייק בארסון (מסייה בארסו) בקלידים ובשירה, כריס פורמן (כריסי בוי) בגיטרה ולי תומפסון (קיקס) בסקסופון ובשירה. שמם המקורי היה The North London Invaders. ב-1978 הצטרפו ללהקה הזמר הראשי גרהאם מקפירסון (סאגס), מארק בדפורד (בדרס – Bedders) בגיטרת בס ודניאל וודגייט (וודי) בתופים. לאחר שהופיעו לסירוגין כ-The London Invaders וכ-Morris and the Minors, הם שינו את שמם למאדנס. קארל סמית' (צ'אס סמאש) הצטרף בתחילת 1980, בחצוצרה ובשירה.
הסינגל הראשון של הלהקה, שיצא לאור ב-1 בספטמבר 1979, נקרא "The Prince". השיר, שנכתב בידי לי תומפסון, היה מחווה למוזיקאי הסקא הג'מייקני פרינס באסטר, שעל שם שירו "מאדנס" נקראה הלהקה. בהמשך אותה שנה יצא אלבומם "One Step Beyond...", שנקרא גם הוא על שם שיר של פרינס באסטר. האלבום נשאר במצעדי האלבומים הבריטיים מעל לשנה, והגיע למקום השני. הוא יצא בחברת ההקלטות Stiff Records, שהפכה להיות חברת ההקלטות של הלהקה.
במהלך שנות ה-80 המוקדמות, עברה הלהקה לחברת התקליטים VIRGIN והייתה לאחת הלהקות הפופולריות ביותר בבריטניה. היא זכתה להצלחה רבה גם בישראל. ב-1984 הקימה הלהקה חברת הפקות משלהם, בשם Zarjazz Records. האלבום "Mad Not Mad", שיצא ב-1985, היה אלבומם הראשון והאחרון שיצא בחברה זו.
20 הסינגלים הראשונים של הלהקה הגיעו כולם למצעדי "20 הלהיטים הגדולים" בבריטניה. סגנונם, שהוגדר על-ידם "מטורף", התפתח והכיל השפעות פופ ביחד עם סגנונות סקא, רגאיי ושאר סגנונות ג'מייקנים. בארצות הברית זכתה מאדנס להצלחה פחותה, עם שני סינגלים בלבד שהגיעו למצעדי "40 הגדולים". עם זאת, הייתה להם פופולריות בתחילתו של ערוץ MTV. שנים מאוחר יותר, להקות רבות מהדור השלישי האמריקני של הסקא ציינו את מאדנס כהשפעה גדולה על המוזיקה שלהן.
הקליפים היצירתיים וההומוריסטיים של הלהקה היו אחראיים במידה מסוימת על הצלחתם בימיה הראשונים של MTV וב"טופ אוף דה פופס" של BBC. בהופעתם של מאדנס בפארק פינסבורי בלונדון ב-18 באוגוסט 1992 (הופעתם הראשונה מזה שמונה שנים), כ-36,000 מעריצים קפצו ורקדו בעוצמה כה חזקה, עד שתושבי הסביבה דיווחו על רעידת אדמה.
לאחר עזיבתו של בארסון את הלהקה בשנת 1984 המשיכה הלהקה בפעולתה עם ששת חבריה, אולם התפרקה רשמית בשנת 1986 עם סינגל הפרידה "Waiting For) The Ghost Train)" ותקליט האוסף "Utter Madness"[1]. עם זאת, שנתיים לאחר מכן התאחדו סמית', תומפסון, פורמן והסולן סאגס לרביעייה בשם המאדנס, שהוציאה אלבום בשמה בשנת 1988. שני הסינגלים מהאלבום לא הגיעו למצעד הפזמונים הבריטי, והלהקה התפרקה[2].
בשנת 1992 התאחדו כל שבעת חברי הלהקה המקורית ויצאו לסיבוב הופעות ברחבי בריטניה[3]. בנוסף יצאה אלבום אוסף שלהם בשם "Divine Madness", שמכר 900,000 עותקים, והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים בבריטניה, והוצאה מחדש של שירם "It Must Be Love" (קאבר לשירו של הזמר לאבי סיפרי) הגיעה למקום השישי במצעד הפזמונים בבריטניה. הלהקה הוציאה לאור אלבום אולפן חדש ב-1999, בשם "Wonderful", ונכנסה לרשימת 10 הסינגלים הגדולים בבריטניה לראשונה מזה 16 שנים עם הסינגל הראשון מהאלבום, "Lovestruck". שני סינגלים נוספים שוחררו, "Johnny the Horse" ו-"Drip Fed Fred", שהיה שיתוף פעולה עם איאן דורי, באחד הפרויקטים האחרונים קודם מותו. האלבום "Divine Madness" יצא מחדש בשנת 1999 בשם "The Heavy Heavy Heavy Hits". הוא הכיל את אותם שירים כמו קודמו, בתוספת של שיר אחד, "Sweetest Girl".
ב-2002 הועלה מחזמר בשם "Our House" בתיאטרון בלונדון, שהכיל אוסף משירי מאדנס[4].
בשנים 2000–2004, עדיין הופיעו שבעת חברי הלהקה בתור מאדנס, אולם בשנת 2004 הם הופיעו בסדרת הופעות בתור "The Dangermen". באוגוסט 2005 הוציאו מאדנס את אלבום האולפן הראשון החדש שלהם מזה שש שנים, שנקרא "The dangermen Sessions Vol. 1". הוא הורכב בשלמותו משירי כיסוי. כריס "כריסי בוי" פורמן נשמע בשלושה שירים בלבד ("Rain", "Lola" ו-"Ready for Love"), מפני שהוא עזב את הלהקה בזמן ההקלטות. פורמן הודיע על עזיבתו את הלהקה באתר האינטרנט שלהם במאי 2005; מאדנס הופיעו מאז במספר הופעות עם גיטריסט מחליף.
ב-2006 התחילו מאדנס (בהרכב המקורי במלואו) לאסוף ולהקליט חומרים לאלבום חדש. האלבום, שנקרא The Liberty of Norton Folgate, יצא לשווקים במאי 2009.
באוקטובר 2012 יצא אלבום האולפן העשירי של מאדנס, אשר נקרא "Oui Oui, Si Si, Ja Ja, Da Da" (משמעות השם היא "כן, כן" בארבע שפות שונות). האלבום נכנס למצעד עשרת האלבומים הנמכרים בבריטניה בנובמבר באותה השנה[5].
באוקטובר 2016 הוציאה מאדנס את אלבום האולפן האחד עשר, אשר נקרא "Can't Touch Us Now"[6].
דיסקוגרפיה
עריכהאלבומי אולפן
עריכהשנה | שם |
---|---|
1979 | One Step Beyond... |
1980 | Absolutely |
1981 | 7 |
1982 | The Rise & Fall |
1984 | Keep Moving |
1985 | Mad Not Mad |
1988 | The Madness |
1999 | Wonderful |
2005 | The Dangermen Sessions Vol. 1 |
2009 | The Liberty of Norton Folgate |
2012 | Oui Oui, Si Si, Ja Ja, Da Da |
2016 | Can't Touch Us Now |
2022 | !The Get Up |
2023 | Theatre of the Absurd presents C'est La Vie |
אלבומי אוסף והופעות חיות
עריכהשנה | שם |
---|---|
1982 | Complete Madness |
1986 | Utter Madness |
1986 | The Peel Sessions; Madness |
1992 | Divine Madness |
1992 | Madstock (הופעה חיה) |
1999 | The Heavy Heavy Hits |
סינגלים
עריכהשנה | שם |
---|---|
1979 | The Prince / Madness |
1979 | One Step Beyond / Mistakes |
1979 | My Girl / Stepping Into Line |
1980 | Work Rest and Play - מיני-אלבום שכלל את הלהיט "Night Boat to Cairo" |
1980 | Baggy Trousers / The Business |
1980 | Embarrassment / Crying Shame |
1981 | The Return of Los Palmas 7 / That's The Way To Do It |
1981 | Grey Day / Memories |
1981 | Shut Up / A Town With No Name |
1981 | It Must Be Love / Shadow On The House |
1982 | Driving In My Car / Animal Farm |
1982 | Our House / Walking With Mr. Wheeze |
1983 | Tomorrow's (Just Another Day) / Madness (Is All In the Mind) |
1983 | Wings of a Dove / Behind the 8 Ball |
1983 | The Sun and the Rain / Fireball XL5 |
1984 | Michael Caine / If You Think There's Something |
1984 | One Better Day / Victoria Gardens |
1985 | Yesterday's Men / All I Knew |
1985 | Uncle Sam / Please Don't Go |
1986 | The Sweetest Girl / Tears You Can't Hide |
1986 | (Waiting for) The Ghost Train / Maybe In Another Life |
1988 | I Pronounce You (בתור המאדנס) |
1988 | What's That? (בתור המאדנס) |
1992 | The Harder They Come |
1999 | Lovestruck |
1999 | Johnny The Horse |
2000 | Drip Fed Fred |
2005 | Shame and Scandal |
2005 | Girl, Why Don't You? |
קישורים חיצוניים
עריכה- אתר האינטרנט הרשמי של מאדנס (באנגלית)
- מאדנס, ברשת החברתית פייסבוק
- מאדנס, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
- מאדנס, ברשת החברתית אינסטגרם
- מאדנס, ברשת החברתית טיקטוק
- מאדנס, סרטונים בערוץ היוטיוב
- מאדנס, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- מאדנס, באתר אפל מיוזיק (באנגלית)
- מאדנס, באתר ספוטיפיי
- מאדנס, באתר סאונדקלאוד (באנגלית)
- מאדנס, באתר Last.fm (באנגלית)
- מאדנס, באתר AllMusic (באנגלית)
- מאדנס, באתר MusicBrainz (באנגלית)
- מאדנס, באתר דיזר
- מאדנס, באתר Discogs (באנגלית)
- מאדנס, באתר Songkick (באנגלית)
- מאדנס, באתר Genius
- מאדנס, באתר SecondHandSongs
- מאדנס, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
- מאדנס, באתר בילבורד (באנגלית)
- מרכז המידע האינטרנטי של מאדנס
- שי להב, באמריקה לא שמעו על מאדנס, באתר ynet, 30 ביולי 2013
- אסף לבנון, זו חייבת להיות אהבה, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2015
הערות שוליים
עריכה- ^ שרון מולדבי, תקליטים – השקעה בטוחה – מדנס, שיגעון מוחלט, סי בי אס, חדשות, 22 באפריל 1987
- ^ יוסי כסיף, שיגעון מפורק, חדשות, 24 בספטמבר 1986
- ^ ירון פריד, מכתב מלונדון / ברוכים הבאים הבאים לבית השעשועים המשעשע בעולם, חדשות, 11 באוגוסט 1992
- ^ ynet, מיוזיקל חדש על-פי מאדנס, באתר ynet, 30 באוקטובר 2002
- ^ משה קוטנר, "מדנס" במיטבה כשאינה מנסה לשחזר את העבר המפואר, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2012
- ^ דפנה ארד, "מדנס" השיקה את אלבומה החדש בבית אבות לווטרנים של מלחמת העולם השנייה, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2016