צרויה להב
צרויה להב (נולדה ב-16 ביולי 1951) היא סופרת, פזמונאית, משוררת, מוזיקאית, שחקנית וזמרת ישראלית.
![]() | |
לידה |
16 ביולי 1951 (בת 73) ![]() |
---|---|
מדינה |
![]() |
שפות היצירה |
עברית ![]() |
בן או בת זוג | |
![]() ![]() |
ביוגרפיה
עריכהלהב נולדה וגדלה בקיבוץ איילת השחר בשם צרויה חפרי.[1] מצד אמה (משפחת הלוי-אפשטיין) היא דור חמישי בארץ.[2]
להב שירתה בלהקה הצבאית צוות הווי חטיבת הצנחנים. בעת שירותה פגשה את לואי להב, לימים אחד המפיקים המוזיקליים הבולטים בישראל. לאחר השירות, בהיותה בת תשע עשרה וחצי, נישאה ללהב והשניים נסעו לארצות הברית, שם נולדה בתם היחידה טל, שנהרגה בתאונה בגיל שלוש וחצי.[1]
בתחילת שנות השבעים שרה וניגנה (בכינור) ב-E Street Band, להקת הליווי של ברוס ספרינגסטין - בהופעות ובאלבומים The Wild, The Innocent and The E Street Shuffle ו-Born to Run (באנגלית נודעה בכינוי סוּקִי, Suki). בשנת 1975 חזרו צרויה ולואי להב לישראל. בשנת 1976 ניגנה באלבום היחיד של להקת תמוז, "סוף עונת התפוזים". בשנת 1977 התגרשה.[1]
לאחר מכן למדה משחק במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע בלוס אנג'לס ועם שובה לישראל השתתפה בכמה הצגות תיאטרון, כמו טוב בהתיאטרון הקאמרי ובמחזמר "אלוף בצלות ואלוף שום" על פי סיפורו של חיים נחמן ביאליק. בתחילת שנות השמונים הייתה חברה בלהקת הברירה הטבעית. לאחר פרישתה מן הלהקה לא הופיעה עוד והקדישה את עיקר מרצה לכתיבת שירה ופרוזה.
שיריה הולחנו ובוצעו על ידי מיטב המוזיקאים והמבצעים בישראל. מוזיקאי שהרבה להלחין את שיריה של להב הוא רמי קלינשטיין, שהלחין משיריה הן עבור עצמו ("הים כבר לא", "על הגשר הישן", "תשארי עוד קצת") והן עבור ריטה ("חמצן", "ימי התום", "לאלף נמר", "שרה ברחובות"). גם יהודית רביץ הלחינה אחדים משיריה, כ"דרך המשי" ו"נעמיד פני יתו��ים". עוד ביצעו משיריה מאיר בנאי, דויד ברוזה, גידי גוב, ריקי גל, יהודה פוליקר ואחרים. בשנת 2003 הוציאה להב אלבום בשם "הים כבר לא", ובו 16 מן השירים שכתבה במרוצת השנים.[3] בשנת 2006 השתתפה להב בכתיבת רוב שירי אלבומה של דנה ברגר "יום יום". באלבומו של יהודה פוליקר "כל דבר מזכיר לי", שיצא בשנת 2011, שימשה להב כעורכת טקסט, ויחד עם פוליקר כתבה חלק משירי האלבום.
ספרה הראשון, "כפכפי העץ של אנדרה" (2002), המבוסס על סיפורו האמיתי של אריה בן-פלאי, שילדותו עברה עליו בהולנד בתקופת השואה, זכה בעיטור אנדרסן הבינלאומי,[4] בפרס לספר ביכורים של משרד התרבות והספורט ובפרס יד ושם למפעלים חינוכיים לשנת תשס"ב, על כתיבת ספר לילדים ולנוער בנושא השואה. ספרה השני, "מלכת הביצות רוקדת טנגו" (2004), זכה בפרס אקו"ם לשנת 2005.[5]
בשנת 2011 הוענק לצרויה להב פרס אקו"ם על מפעל חיים בתחום הזמר העברי למחברת. להב מלמדת בבית הספר לאמנויות המילה בירושלים.
לאחר נישואים קצרים לשחקן שבתאי קונורטי בשלהי שנות השבעים פגשה את התפאורן איציק אלבלק, ומאז הם חיים יחד כידועים בציבור. השניים מתגוררים במושבה הגרמנית שבירושלים ולהם שלושה בנים.[1] אחד הבנים הוא המוזיקאי יונתן אלבלק שחיבר (ביחד עם אסף תלמודי) את המוזיקה לסרט אגדת חורבן.
יצירתה
עריכהמשיריה הבולטים
עריכה- אף אחת - בביצוע מירי מסיקה (לחן: שמוליק נויפלד)
- דרך המשי - בביצוע יהודית רביץ (לחן: יהודית רביץ)
- נעמיד פני יתומים - בביצוע יהודית רביץ (לחן: יהודית רביץ)
- ימי התום - בביצוע ריטה (לחן: רמי קלינשטיין)
- לאלף נמר - בביצוע ריטה (לחן: רמי קלינשטיין)
- על הגשר הישן - בביצוע רמי קלינשטיין (לחן: רמי קלינשטיין)
- פרח - בביצוע גידי גוב ובביצוע יהודה פוליקר (לחן: יהודה פוליקר)
- רומיאו - בביצוע יהודית תמיר (לחן: יהודה פוליקר)
- שרה ברחובות - בביצוע ריטה (לחן: רמי קלינשטיין), השיר ייצג את ישראל באירוויזיון 1990.
- תפילות הילדים - בביצוע ריקי גל (מילים של להב יחד עם שבא סלהוב, לחן: יהודה פוליקר)
- תשארי עוד קצת - בביצוע רמי קלינשטיין (לחן: רמי קלינשטיין)
- היי תום - בביצוע דיאנה גולבי (לחן: רמי קלינשטיין)
ספריה
עריכה- כפכפי העץ של אנדרה, הוצאת כנרת זמורה-ביתן (העטיפה עוצבה על ידי דני קרמן), 2002
- מלכת הביצות רוקדת טנגו, הוצאת עם עובד, 2004
- ונציה היא לא מקום אמיתי: שירים, 1890–2011. עם עובד, 2013
אופרה
עריכה- ליברית לאופרה "האדונית והרוכל" (מוזיקה, חיים פרמונט),על פי סיפור קצר מאת ש"י עגנון.
קישורים חיצוניים
עריכה- צרויה להב, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- צרויה להב, בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך 100 שנה לתיאטרון העברי", באתר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב
- צרויה להב, באתר MusicBrainz (באנגלית)
- צרויה להב, באתר Discogs (באנגלית)
- צרויה להב, דף שער בספרייה הלאומית
- צרויה להב, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
- צרויה להב, בלקסיקון הספרות העברית החדשה
- צרויה להב, בארכיון הבימה
- צרויה להב, ב"לקסיקון הספרות העברית החדשה"
- רשימת הפרסומים של צרויה להב, בקטלוג הספרייה הלאומית
- צרויה להב, באתר המכון לתרגום ספרות עברית (באנגלית)
- הספרים של צרויה להב, באתר "סימניה"
- בועז כהן, לזכר ימי התום, באתר גלובס, 11 באוגוסט 2008
- סיגל פרלמן, קצת קשה אז נשברים?, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2008
- סופרת מיילים, באתר את, 19 באפריל 2015
- בן שלו, צרויה להב: "הכל מנוון. כסף וכוח ושלטון ואיך אני מרסק לשכן שלי את הצורה", באתר הארץ, 3 באפריל 2023
- צרויה להב, אבא בא לבקר, באתר כתב העת אורות
- "מי שמביט בי מאחור", באתר "מעלה" יוני 2023 | דברי פרידה מיהונתן גפן
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 3 4 יואב בירנברג, פחות חולמת את עצמה, הרבה יותר נקשרת, באתר ynet, 23 ביולי 2003 .
- ^ נרי ליבנה, צרויה להב והפליטים, באתר הארץ, 28 בספטמבר 2004 .
- ^ מידע על האלבום באתר MOOMA.
- ^ IBBY, IBBY Honour List (2004), June 2004, p.17.
- ^ לקסיקון הספרות העברית החדשה, ראו קישורים חיצוניים