רפי גינת
רפי גינת (נולד ב-25 בפברואר 1949) הוא עיתונאי, זמר, מפיק, איש תקשורת, מגיש טלוויזיה ורדיו ישראלי. כיהן כמנכ"ל ערוץ 10, וכעורכו של העיתון "ידיעות אחרונות".
![]() | |
רפי גינת, 2015 | |
לידה |
25 בפברואר 1949 (בן 75) כ"ו בשבט ה'תש"ט ירושלים, ישראל |
---|---|
מדינה |
![]() |
תקופת הפעילות | מ-1968 |
בת זוג | נאוה גינת |
ביוגרפיה
עריכהגינת נולד בירושלים לאברהם (מגאורגיה) ורחל (מגרמניה) ג'אנה. גדל בקריית טבעון. בנעוריו למד בתיכון בבית הספר הריאלי בחיפה.
לפני עיסוקו בעיתונות ובתקשורת התפרנס כזמר. מסוף שנות ה-60 שר כסולן בלהקת "הברושים" ולאחר פירוקה הקליט כמה שירי סולו אשר צעדו במצעד הפזמונים העברי של גלי צה"ל. שיריו "פונדק האהבה" ו"צמד חמד" הגיעו אף למקומות הראשונים במצעד.
החל מ-1974, ולמשך 31 שנים, היה גינת הכרוז של מכבי תל אביב ושל נבחרת ישראל בכדורסל בהיכל הספורט יד אליהו.
בשנת 1974, בעקבות מודעה בעיתון על פתיחת קורס כתבי ספורט, הגיע גינת לטלוויזיה הישראלית[1]. במשך ארבע שנים היה שדר ועורך במחלקת הספורט, ולאחר מכן הגיש את תוכנית התחקירים והצרכנות "כלבוטק", שזכתה לאחוזי צפייה גבוהים ביותר בימי הערוץ היחיד. תוכנית זו חשפה מחדלים של הרשויות ושל עסקים פרטיים, ובעיקר זכורים התחקירים אודות קוליפורמים במסעדות החומוס. כמו כן כיהן גינת כראש מחלקת הבידור בערוץ, ומ-1986 ערך והגיש את התוכנית "בשידור חוקר", ששחזרה פשעים פליליים בשיתוף משטרת ישראל[1]. התוכנית זכתה 4 פעמים בפרס בטקס "מסך הזהב".
בשנת 1989 נקשר שמו בפרשה פלילית, בה נחשד בקבלת שוחד מיני וטובות הנאה. במרץ 1990 הוחלט להגיש נגדו כתב אישום רק על קבלת טובות הנאה כעובד ציבור (הנחה על אופנוע ו-2 תווי חניה)[2]. בעקבות הפרשה עזב את תוכניות הטלוויזיה בהגשתו בערוץ הראשון. לאחר כשנתיים, ב-1991 הסתיימה פרשה זו בזיכויו המלא של גינת מכל אשמה[3].
ביוני 1990 מונה לעורך השבועון "העולם הזה" במקום אורי אבנרי[4]. ביולי 1992 בעל השבועון "העולם הזה", איש העסקים אריה גנגר (שרכש אותו שנתיים קודם מאורי אבנרי) העביר את השליטה בשבועון לגינת. לאחר שהשבועון סבל מהפסדים[5]. בתחילת 1993 פרש גינת מהשבועון והעביר את הבעלות בו לקבוצת "מוניטין תקשורת", המוציא לאור של העיתון "גלובס"[6].
בדצמבר 1991 חזר לטלוויזיה והחל להגיש שוב את התוכנית "בשידור חוקר", הפעם בערוץ 2 הניסיוני[7]. רשות השידור ניסתה למנוע את שידור התוכנית ופנתה לבית המשפט ללא הצלחה, בטענה ששימש בשם זהה לתוכנית ששודרה בערוץ הראשון היא פגיעה במוניטין שלה והטיית הציבור[8]. במרץ 1993 החל להגיש בערוץ 2 הניסיוני את התוכנית "כלבודק" שהייתה דומה במתכונתה ל"כלבוטק" (שעדיין שודרה במקביל בערוץ הראשון)[9]. לאחר מכן הגיש את תוכנית הפלילים "מדור" בערוץ 3 בכבלים. בשנת 1997 שב להגיש את התוכנית "בשידור חוקר" בזכיינית "רשת" בערוץ 2 המסחרי, ובשנים 1998–2000 הגיש בה גם את התוכנית "פוקוס", שעסקה בצילומים אותנטיים של אסונות ומבצעי הצלה נועזים, וזכתה לאחוזי צפייה גבוהים[10].
במאה ה-21
עריכהבשנת 1999 היה אמור לשוב לערוץ הראשון עם התוכנית "כלבוטק"[11]. אולם שידור התוכנית בערוץ בוטל עקב מחלוקת פנימית, ולבסוף עלתה התוכנית בערוץ 2 בזכיינית "רשת" בשנת 2000[12]. מתקופה זו של התוכנית זכורים התחקירים על ת��בול בשר מקולקל והימצאות חתולים במשטחי הבשר בטיב טעם[13].
בשנת 2004 הוציא אלבום בשם "בחירות אישיות" שכלל 11 חידושים לשירים שאהב, בהם: "16 טון", "החוטא" ו"חוזה לך ברח"[14]. מן האלבום נמכרו עותקים רבים, הודות לשיטת שיווק ייחודית שהוזילה את מחירו. את האלבום הפיק חברו של גינת דדי בורוביץ'. ההכנסות מן האלבום נתרמו למען ילדי וראייטי ישראל[15]. באותה שנה הגיש את התוכנית "מדינה על המשקל"[16].
בשנת 2005 מונה על ידי חברו ארנון מוזס לעורך העיתון "ידיעות אחרונות"[17]. בשנה זו פרש מתפקיד הכרוז של מכבי תל אביב ונבחרת ישראל בכדורסל בהיכל הספורט יד אליהו - תפקיד שמילא במשך 31 שנה. את העיתון ערך במשך כשנתיים, במקביל להגשת התוכנית "כלבוטק"[18].
בשנת 2009 הוציא גינת אלבום שני, "בגובה העיניים", שהורכב גם הוא כמעט כולו מגרסאות כיסוי[19].
בסרט הדוקומנטרי "שיטת השקשוקה" מועלות טענות כי רפי גינת ניסה למנוע חשיפת פרשת שחיתות הנוגעת למשפחת עופר, איתה הוא ביחסי ידידות קרובים, בעת שהיה העורך הראשי של "ידיעות אחרונות".
בינואר 2013 מונה גינת למנכ"ל ערוץ 10. בשל כך סיימה "כלבוטק" את דרכה בערוץ 2 לאחר מעל 12 שנים רצופות, ועברה לערוץ 10[20]. ביולי 2014 התפטר מתפקידו[21].
ביולי 2015 יצא אלבומו השלישי, "רפי Raf".
ב-2015 החל לשמש כפרזנטור של חברת תנובה[22].
בשנת 2023 השתתף בעונה השלישית של תוכנית המציאות "הזמר במסכה", בתור "מצנפת הקסמים", אשר היוותה כתפקיד ג'וקר לעונה.
חיים אישיים
עריכהרפי גינת גר ברמת השרון. הוא נשוי לנאווה ואב לשתי בנות ובן.
דיסקוגרפיה
עריכה- בחירות אישיות (2004) - אלבום פלטינה
- בגובה העיניים (2009)
- רפי Raf (2015)
קישורים חיצוניים
עריכה- רפי גינת, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
- רפי גינת, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
- רפי גינת, באתר שירונט
- רפי גינת, באתר MusicBrainz (באנגלית)
- רפי גינת, דף שער בספרייה הלאומית
- רפי גינת, באתר MOOMA (בארכיון האינטרנט)
- הילו גלזר, רפי הראשון: רפי גינת מדבר על הכל, באתר nrg, 21 באוקטובר 2011
- עפר סקר, רפי גינת: "אותי אף אחד לא מנסה לעקוץ", באתר וואלה, 25 באוקטובר 2012
- לי-אור אברבך, רפי גינת: "הטלוויזיה המציאה את המחאה, בלעדיה דפני ליף הייתה יושבת עד עכשיו לבד באוהל", באתר גלובס, 14 במאי 2013
- יגאל מוסקו, מ"כלבוטק" להפסקת הפרסומות, באתר מאקו, 17 ביולי 2015
- ענת באלינט, הטעות של המו"לים, באתר העין השביעית, 30 ביולי 2015
- יעקב בר-און, רפי גינת על תקופת כלבוטק: "איימו עליי, פוצצו לי את הצמיגים, המשטרה הגיעה", באתר מעריב אונליין, 23 בפברואר 2019
הערות שוליים
עריכה- ^ 1 2 דידי יזרעאלי, בולדוזר, חדשות, 20 בנובמבר 1986
- ^ אירית ורד, בתיה פלדמן, רונית אנטלר, האשמה: גינת קיבל הנחות על אופנוע I־2 תווי חנייה, חדשות, 7 במרץ 1990
- ^ הגר רם, עכשיו, החברים ברשות השידור רוצים את רפי גינת בחזרה, חדשות, 19 ביוני 1991
- ^ אפי לנדאו, רונית אנטלר, רפי גינת עורך "העולם הזה" אורי אבנרי פורש, חדשות, 14 ביוני 1990
הדס מנור ואילנה באום, אורי אבנרי פורש; רפי גינת עורך 'העולם הזה', מעריב, 14 ביוני 1990 - ^ יגאל רביב, גנגר מכר לגינת את "העולם הזה", חדשות, 8 ביולי 1992
- ^ רון מיברג, פה יתנו כבוד למילה הכתובה, חדשות, 4 במרץ 1993
- ^ אתי חסיד, בשבילי זה קאמבק, חדשות, 25 בדצמבר 1991
- ^ הגר רם, ענת אבניאלי, רפי גינת: אס בראל לא היה – היה צריך להמציא אותו, חדשות, 26 בדצמבר 1991
- ^ רון מיברג, גימיק שחוק, חדשות, 24 במרץ 1993
- ^ אביבה קרול, עלייה גדולה לרמת אביב ג', באתר גלובס, 25 במרץ 1998
- ^ אביבה קרול, רפי גינת יקבל 31 אלף דולר לכל תוכנית "כלבוטק" בערוץ 1, באתר גלובס, 14 בדצמבר 1999
- ^ שלומית לן, מי יכול עלי?, באתר גלובס, 2 באפריל 2000
רוני קורן-דינר, ערוץ 2 ממשיך להדק את השורות: רשת חתמה עם רפי גינת ל-4 שנים נוספות, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2004 - ^ איילה צורף ורוני לינדר-גנץ, טיב טעם: כלבוטק שפכה את דמנו, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2007
- ^ שגיא בן נון, אלבום לרפי גינת, באתר הארץ, 14 בינואר 2004
- ^ גידי אביבי, גבר שר אצלו באמבטיה, באתר הארץ, 24 בינואר 2004
עמוס אורן, בקרוב בחנויות התקליטים: רפי גינת, באתר ynet, 22 בדצמבר 2003 - ^ ענת באלינט, הקיץ ברשת: סאטירה, אדיר מילר ורפי גינת על עודף משקל, באתר הארץ, 17 ביוני 2004
- ^ יעל גאוני, רפי גינת עומד להתמנות לעורך "ידיעות אחרונות" במקום ורדי, באתר גלובס, 12 בדצמבר 2004
רוני קורן-דינר, רפי גינת מונה רשמית לעורך "ידיעות אחרונות", באתר הארץ, 11 במרץ 2005 - ^ יעל גאוני, עורך "ידיעות אחרונות", רפי גינת, עוזב - שנה לפני תום החוזה, באתר גלובס, 12 במרץ 2007
- ^ רותה קופפר, רפי גינת התפטר מתפקידו כמנכ"ל ערוץ 10, באתר הארץ, 01 ביולי 2014
- ^ דוד אברהם, הפתעה בבית הוורד: רפי גינת ישמש כמנכ"ל ערוץ 10; כלבוטק עוברת ל-10, באתר וואלה, 24 בינואר 2013
לי-אור אברבך, רפי גינת מונה למנכ"ל ערוץ 10; גם "כלבוטק" עוברת, באתר גלובס, 24 בינואר 2013 - ^ רותה קופפר, רפי גינת התפטר מתפקידו כמנכ"ל ערוץ 10, באתר הארץ, 1 ביולי 2014
דוד אברהם, טלטלה בערוץ 10: רפי גינת מסיים את תפקידו, באתר וואלה, 1 ביולי 2014 - ^ נתי טוקר, רפי גינת שפירסם תחקיר נגד תנובה - עובר צד, באתר TheMarker, 16 ביולי 2015
אילנית חיות, קמפיין הדגים של תנובה בהובלת רפי גינת מטריף את המתחרים, באתר גלובס, 9 בספטמבר 2015