מכון גנזים
![]() | |
![]() | |
מידע כללי | |
---|---|
סוג | ארכיון לתיעוד ספרות עברית |
כתובת |
ספריית בית אריאלה ![]() |
מיקום |
תל אביב-יפו ![]() |
מדינה |
ישראל ![]() |
מייסדים | אגודת הסופרים העבריים בארץ ביוזמתו של הסופר והעורך אשר ברש |
מנהל | אדיבה גפן |
הקמה ובנייה | |
תקופת הבנייה | ?–1950 |
תאריך פתיחה רשמי |
1950 ![]() |
קואורדינטות | 32°04′36″N 34°47′11″E / 32.076722222222°N 34.786277777778°E |
www | |
![]() ![]() |
מכון "גְּנָזִים" (או ארכיון גנזים) ע"ש אשר ברש הוא המוסד המרכזי בישראל לשימור יצירתם של הסופרים העבריים. מכון ביו-ביבליוגרפי לחקר תולדות הספרות העברית בעת החדשה - אגודת הסופרים במדינת ישראל.
מטרת המכון
[עריכת קוד מקור | עריכה]מטרת הארכיון הנה שימור יצירתם של סופרים עבריים על ידי איסוף כל החומרים הנחוצים לצורך תיעוד: תמונות מחיי הסופרים, כתבי יד שנדפסו ושלא נדפסו, איגרות למיניהן וכל פרסום הקשור בחיי הספרות העברית.
הארכיון עוסק בשימור יצירה עברית בישראל ומחוץ לישראל. בשנותיו הראשונות נתן עדיפות עליונה לשימור כתבי יד ומכתבים שנותרו באירופה לאחר השואה. כן אסף המכון חומר ארכיוני בארצות הברית, ולאחר קריסת ברית המועצות הועברו למכון גנזים ארכיונים ואוספים מברית המועצות.
כיום, נמצאים במכון "גנזים" תיקיהם האישיים של כ-850 יוצרים עבריים בתחומי הספרות השונים[1], אוסף צילומים מקיף ועשיר ואוסף הקלטות ייחודי של סופרי ישראל בחמישים השנים האחרונות. תרומתו החשובה של מכון "גנזים" לביבליוגרפיה העברית ולביו ביבליוגרפיה הישראלית החדשה, היא שמאפשרת קיום מסורת תרבותית ספרותית, מחקר ספרותי ראוי לשמו, ותיעוד הולם של הספרות העברית החדשה[דרוש מקור].
בשמונה השנים האחרונות מתקיים תהליך סריקה דיגיטלי המאפשר (באופן חלקי) עיון במסמכי הארכיון דרך אתר האינטרנט.
תולדות המכון
[עריכת קוד מקור | עריכה]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/aa/%D7%97%D7%93%D7%A8_%D7%94%D7%A2%D7%99%D7%95%D7%9F.jpg/250px-%D7%97%D7%93%D7%A8_%D7%94%D7%A2%D7%99%D7%95%D7%9F.jpg)
הארכיון הוקם בשנת 1951 על ידי אגודת הסופרים העבריים בארץ ביוזמתו של הסופר והעורך אשר ברש[2]. עד להקמתו, התקיימו כמה אוספים לא מסודרים ולא שמורים היטב של כתבי יד ואיגרות סופרים. תחילה הוצע לקרוא למכון גנזכו"ס (גנזי כתב וספר) לחקר הספרות העברית החדשה, אך לבסוף התקבלה הצעתו של אשר ברש שנתמנה ליו"ר הראשון לקרוא למכון בשם "גנזים". לאחר פטירתו ב 1952 נתמנה דוד שמעוני, שכיהן בתפקיד עד לפטירתו בדצמבר 1956. היו"ר השלישי היה יהודה בורלא. תקציבו של המכון לשנתו הראשונה היה 2,000 ל"י מקרנות האגודה.[3]
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/90/%D7%9E%D7%97%D7%A1%D7%9F_%D7%9E%D7%9B%D7%95%D7%9F_%D7%92%D7%A0%D7%96%D7%99%D7%9D.jpg/250px-%D7%9E%D7%97%D7%A1%D7%9F_%D7%9E%D7%9B%D7%95%D7%9F_%D7%92%D7%A0%D7%96%D7%99%D7%9D.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/03/%D7%97%D7%9C%D7%9C_%D7%94%D7%90%D7%9B%D7%A1%D7%95%D7%9F_%D7%91%D7%92%D7%A0%D7%96%D7%99%D7%9D_1.jpg/250px-%D7%97%D7%9C%D7%9C_%D7%94%D7%90%D7%9B%D7%A1%D7%95%D7%9F_%D7%91%D7%92%D7%A0%D7%96%D7%99%D7%9D_1.jpg)
ב"הארץ" מיום ה' באדר ה'תשכ"א (21 בינואר 1961) נתפרסמה הרשימה דלהלן: ”כ-150,000 רישומים ביוגרפיים, ביבליוגרפיים ויצירות ספרותיות של סופרים עברים מחמשת הדורות האחרונים, נמצאים כיום במכון ביו-ביבליוגרפיה "גנזים" ע"ש אשר ברש. אמש נערכה חנוכת האולם החדש של המכון, בקומה השנייה של בית הסופר על שם ש. טשרניחובסקי, בתל אביב, ציוד האולם, ריהוטו והתקנתו לשימוש נרחב של לומדים וחוקרי ספרות, עלו כ-15,000 ל"י. בטקס נכחו שר החינוך והתרבות מר אבא אבן, סופרים ואנשי רוח”.
הארכיון נוסד וטופח על ידי אגודת הסופרים ושכן ונשמר בתוך מוסדות האגודה. בשנת 2003 הופרד מכון גנזים מאגודת הסופרים ופעל כעמותה עצמאית. בעקבות הפסקת העברת תקציבים לאגודת הסופרים באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 לא הועבר תקציב למכון והוא חדל לתפקד. בעקבות הסכם שהושג בסוף 2007 בין חברי העמותה ואגודת הסופרים חזר הארכיון לפעול תחת אגודת הסופרים. בשנת 2010 החליטה עיריית תל אביב להעביר את הארכיון לספריית בית אריאלה, כדי לאפשר מרחב אחסון גדול יותר ובתנאים מנוטרים.
בין 2009–2016 ניהל את המכון משה מוסק. בשנת 2016, התמנתה אדיבה גפן, חברת הנהלת אגודת הסופרים העברים, ליו"ר פעיל של המכון.
לצד הארכיונאים הקבועים, מסייע בעבודת הארכיון צוות נרחב של מתנדבים.
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- דבורה סתוי, "גנזים בתל אביב", מאזנים, דצמבר 2008. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
- מאזנים כרך פ"ו, חוברת 6, כסלו-טבת תשע"ג, דצמבר 2012 - גיליון מיוחד המוקדש למכון "גנזים". (הגיליון זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של מכון גנזים
- בלוג מכון גנזים
- יוסי ביילין, אותיות וקולות גנוזים, דבר, 23 באפריל 1971, המשך
- מרב יודילוביץ', מכון הגנזים יעבור לבית אריאלה, באתר ynet, 12 בנובמבר 2007
- אלי אשד, מכון גנזים עובר בית
- כרמית ספיר-ויץ, מדוע לא מצילים את מכון גנזים?, באתר nrg, 28 ביוני 2009
- יעקב בר-און, מכתב התודה של זלדה, דרישת התשלום של טשרניחובסקי, מקור ראשון, מוסף "שבת", 16 ביוני 2011, גיליון 723, 16 ביוני 2011
- אהרן מגד, מסתרי גנזים - דברים שנאמרו בטקס חנוכת המשכן החדש של ארכיון "גנזים", באתר הארץ, 1 ביולי 2011
אברהם בלבן, מכתבי אהבה ששלח חנוך לוין לאהובתו כשהיה חייל, באתר הארץ, 4 במאי 2021
אגודת הסופרים העבריים בישראל, מכון גנזים, דף שער בספרייה הלאומית
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ אלעד נבו, "שלך, שטוף געגועים ואהבה עד בלי די": מכתבי האהבה של המשוררים הגדולים נחשפים, באתר ישראל היום, 1 ביוני 2023
- ^ דייויד סלע, נוסטלגיה אונליין: איך נולד שבוע הספר?, באתר ישראל היום, 15 ביוני 2023
- ^ גנזים, חוברת מס' 100, ניסן תשמ"א, כרך ח', שנה 14, לתולדות גנזים, עמוד 77