Francis Poulenc
Francis Jean Marcel Poulenc (Pariz, 7. siječnja 1899. – Pariz, 30. siječnja 1963.) je bio francuski skladatelj i pijanist. Pripadao je francuskoj grupi skladatelja Les Six. Skladao je raznovrsna djela poput solo pjesama, klavirske, oratorijske, orkestralne, operne, baletne te crkvene glazbe.
Francis Poulenc | |
---|---|
![]() | |
Životopisni podatci
| |
Rodno ime | Francis Jean Marcel Poulenc |
Rođenje | 7. siječnja 1899., Pariz, Francuska |
Smrt | 30. siječnja 1963., Pariz, Francuska |
Djelo
| |
Poznatija djela | La Voix Humaine Razgovori karmelićanki Les mamelles de Tirésias |
Portal o glazbi | |
Portal o životopisima |
Francuska grupa skladatelja Les Six sastojala se od šest mladih skladatelja s područja Francuske i Švicarske. Ostali članovi skupine bili su D. Milhaud, G. Auric, L. Durey, A. Honegger i G. Tailleferre. U usporedbi s drugim članovima Šestorice (Les Six), Poulenc ostaje umjetnik osobnih crta; on ne eksperimentira s ekstremnim rješenjima, već inventivno osvježuje i obogaćuje naslijeđene okvire izgrađujući na svoj način glazbeni jezik dvadesetog stoljeća.
Poulencova se umjetnost kreće oko dva pola: on oblikuje religiozne ugođaje (misa, Moteti za pokoru, Litanije crnoj Madoni, Stabat mater, 1951), a drugdje naglašuje svjetovne elemente koji se iživljuju čas u satiri i parodiranju, čas u gotovo sentimentalnoj mekoći, čas opet u raspojasanoj vedrini.
Djela
urediPrilično produktivan, Poulenc je napisao mnogo instrumentalnih skladbi: niz sonata (za dva klarineta, 1918, za klarinet i fagot, 1922, za rog, trublju i pozaunu, 1922, za flautu i klavir, 1957, za klarinet i klavir, 1962, za obou i klavir, 1962, za klavir četveroručno, 1918, za dva klavira, 1953), trio za klavir, obou i fagot (1924-25), klavirska djela (Mouvements perpetuels, 1918, Promenades, 1921), Concert champêtre za klavir i orkestar, koncert za klavir i orkestar (1949), koncert za dva klavira i orkestar (1932), koncert za orgulje i orkestar (1938), sinfoniettu (1950). Njegovo je posljednje instrumentalno djelo Sept répons des Ténèbres za orkestar (1963). Na vokalno-instrumentalnom području nastale su brojne popijevke, Crnačka rapsodija za glasove i instrumentalni sastav (1917), Le Bestiaire za glas, gudački kvartet, flautu, klarinet i fagot (1919), kantata za dvostruki mješoviti zbor a cappella Figure humaine (1943), prava himna slobodi i ljudskom dostojanstvu, u ratnim danima velikih poniženja i stradanja. Vrijedne je priloge ovaj umjetnik dao glazbenoj pozornici. Napisao je balete Les Biches (1924) i Les animaux modèles (1942) i opere Les mamelles de Tirésias (1947), Le Dialogue des Carmélites (1957), potresnu tragediju o stradanju redovnica u jednom samostanu u doba francuske revolucije, nadalje La voix humaine (1959) i lirsku scenu La dame de Monte Carlo (1961).
Popis najznačajnijih djela:
uredi- Baletna glazba Les Biches (1922/23)
- Koncert za klavir i orkestar (1949)
- Concert champêtre za čembalo i orkestar, (1927-1928)
- Concerto Choréographique za klavir i 18 instrumenata, »Aubade«(1930)
- Koncert za 2 klavira i orkestar u d-molu (1932)
- Koncert za orgulje, gudače i timpane u g-molu (1938)
- Kantata Figure humaine za dva zbora a cappella (1943)
- Opera Les mamelles de Tirésias (1947)
- Opera Razgovori karmelićanki (1957)
- Opera Ljudski glas (La Voix Humaine, 1959)
- Gloria (1959)
- Stabat Mater (1950)
- Komorna glazba:
- Sonata za 2 klarineta, op. 7 (1918/1945)
- Sonata za violinu i klavir, op. 12 (1918)
- Klavirska suita (1920)
- Sonata za klarinet i fagot, op. 32 (1922/1945)
- Sonata za rog, trubu i trombon, op. 33 (1922/1945)
- Trio za obou, fagot i klavir, op. 43 (1926)
- Suite française op. 80 (1935)
- Sekstet za klavir i puhački kvintet, op. 100 (1932-9)
- Sonata za violinu i klavir, op. 119 (1942-3/1949)
- Sonata za violončelo i klavir, op. 143 (1940-48)
- Trois mouvements perpétuels za 9 instrumenata, op. 14 (1946)
- Sonata za flautu, op. 164 (1956-7)
- Elégie za rog i klavir, op. 168 (1957)
- Sonata za klarinet, op. 184 (1962)
- Sonata za obou, op. 185 (1962)
Bibliografija
uredi- Andreis, Josip: "Povijest glazbe", Sveučilišna Naklada Liber, Zagreb, 1989. ISBN 86-329-0162-1
Vanjske poveznice
urediZajednički poslužitelj ima stranicu o temi Francis Poulenc | |
Zajednički poslužitelj ima još gradiva o temi Francis Poulenc | |
Wikicitati imaju zbirke citata o temi Francis Poulenc |