Zviedru valoda
Zviedru valoda (svenska) ir indoeiropiešu valodu saimes ziemeļģermāņu valoda, ko prot aptuveni 10 miljoni cilvēku. Tā ir oficiālā valoda Zviedrijā, kā arī Somijas otrā valsts valoda. Somijā šajā valodā galvenokārt runā cilvēki, kuri apdzīvo piekrastes zonu un Olandi. 2011. gadā aptuveni 5,39 % Somijas iedzīvotāju runāja zviedru valodā.[1] Zviedru valoda ir arī viena no Eiropas Savienības un Ziemeļu padomes oficiālajām valodām.
Zviedru valoda svenska | ||
---|---|---|
Izruna: | IPA: [ˈsvɛ̂nskâ] | |
Valodu lieto: | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |
Pratēju skaits: | ~ 10 miljoni | |
Valodu saime: | Indoeiropiešu Ģermāņu Ziemeļģermāņu Austrumskandināvu Zviedru valoda | |
Rakstība: | Latīņu alfabēts (zviedru ortogrāfija) | |
Oficiālais statuss | ||
Oficiālā valoda: | ![]() ![]() ![]() ![]() | |
Regulators: | Zviedru valodas asociācija (Språkrådet) | |
Valodas kodi | ||
ISO 639-1: | sv | |
ISO 639-2: | swe | |
ISO 639-3: | swe | |
![]() | ||
Piezīme: Šī lapa var saturēt IPA fonētiskās rakstzīmes unikodā. Bez pilnīga renderēšanas atbalsta vajadzīgo simbolu vietā var redzēt jautājuma zīmes, kastes vai citus simbolus. |
Zviedru valoda visvairāk ir radniecīga dāņu valodai, kā arī mazākā mērā norvēģu valodai. Zviedru valoda ir senās skandināvu valodas pēcnācēja. Senajā skandināvu valodā runāja ģermāņi, kuri dzīvoja Skandināvijas teritorijā vikingu ēras laikā.
Vēsture
labot šo sadaļuStandarta zviedru valoda attīstījās 19. gadsimtā no dialektiem, kuros runāja centrālajā Zviedrijā, un tika atzīta par valsts oficiālo valodu 20. gadsimta sākumā. Lai gan šīs valodas rakstība ir vispārpieņemta un standartizēta, joprojām eksistē dažādi tās dialekti. Šie dialekti parasti ir ierobežoti nelielos ciematos un tajos runā neliels skaits cilvēku, kuriem ir raksturīga neliela sociālā mobilitāte. Zviedru valodas senā rakstība bija rūnu raksti. Kopš 13. gadsimta rakstības pamatā latīņu alfabēts.
Dialekti
labot šo sadaļuSaskaņā ar tradicionālo iedalījumu, zviedru valodā izšķir sešus dialektus:
- ziemeļzviedru dialektu;
- Somijas zviedru dialektu;
- Svēlandes (Svealand) zviedru dialektu;
- Gotlandes zviedru dialektu;
- Gotalandes (Götaland) zviedru dialektu;
- dienvidzviedru dialektu.
Vēl mēdz iedalīt arī tikai trīs daļās — standarta zviedru valodā, Somijas zviedru valodā un Olandes zviedru valodā.
Alfabēts
labot šo sadaļuZviedru alfabētā ir 29 burti — 26 klasiskie latīņu alfabēta burti (A, B, C, D, E, F, G, H, I, J, K, L, M, N, O, P, Q, R, S, T, U, V, W, X, Y, Z) un 3 papildu burti (Å, Ä, Ö). Tiek lietoti arī citi burti, kas nav alfabētā, piemēram, dažos aizguvumos, galvenokārt no vācu valodas, ir sastopams tāds burts kā Ü. Reizēm tiek lietoti arī burti À un É.
Atsauces
labot šo sadaļuZviedru valodas Vikipēdija, brīvā enciklopēdija |
- ↑ «Population structure» (angliski). Statistics Finland. Skatīts: 2012-11-23.
Ārējās saites
labot šo sadaļu- Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Zviedru valoda.
- Latvijas Nacionālās enciklopēdijas šķirklis
- Encyclopædia Britannica raksts (angliski)
- Brockhaus Enzyklopädie raksts (vāciski)
- Enciklopēdijas Krugosvet raksts (krieviski)
Šis ar valodniecību saistītais raksts ir nepilnīgs. Jūs varat dot savu ieguldījumu Vikipēdijā, papildinot to. |