Formel 1-sesongen 1953 besto, som i 1952, av et mindre antall rene Formel 1-løp, som følge av FIAs beslutning om at verdensmesterskapet igjen skulle kjøres etter Formel 2-reglementet i stedet for Formel 1, bortsett fra Indianapolis 500 som ble kjørt etter AAA-regler. Dette var den fjerde sesongen i FIAs verdensmesterskap for førere. Den startet 18. januar 1953 og ble avsluttet 13. september etter ni løp. Mesterskapet ble vunnet av Alberto Ascari, som kjørte for Scuderia Ferrari.
I tillegg til Formel 1-løpene og Formel 2-løpene som inngikk i verdensmesterskapet, ble det også arrangert en rekke Formel 2-løp som ikke inngikk i verdensmesterskapet.
Ferrari dominerte igjen verdensmesterskapet, og vant syv av de åtte grand prix-løpene. Men Juan Manuel Fangio var en sterk utfordrer i sin Maserati, og han endte på andreplass i mesterskapet og tok seieren i løpet på Monza. Ascari strakte sin seiersrekke til ni løp på rad før hans teamkamerat Mike Hawthorn ble den første britiske vinneren av Frankrikes Grand Prix i Reims, etter en spennende kamp med Fangio.
1953 var også den første virkelig globale sesongen i verdensmesterskapet, med et løp i Argentina. Løpet der ble imidlertid preget av ulykken hvor Ferraris Giuseppe Farina krasjet inn i en ubeskyttet folkemengde og ni tilskuere omkom. Dette var de første dødsfallene i Formel 1.
Løpskalender og resultatsammendrag
rediger
Følgende konstruktører og førere konkurrerte i Formel 1-verdensmesterskapet i 1953. Lista omfatter ikke de som bare deltok i Indianapolis 500.
Team
|
Konstruktør
|
Chassis
|
Motor
|
Dekk
|
Førere
|
Runder
|
Officine Alfieri Maserati
|
Maserati
|
A6GCM
|
Maserati A6 2,0 L6
|
P
|
Juan Manuel Fangio
|
1, 3–9
|
José Froilán González
|
1, 3–6
|
Felice Bonetto
|
1, 3, 5–9
|
Oscar Gálvez
|
1
|
Johnny Claes
|
4
|
Onofre Marimón
|
4–9
|
Hermann Lang
|
8
|
Sergio Mantovani
|
9
|
Luigi Musso
|
9
|
Scuderia Ferrari
|
Ferrari
|
500 553
|
Ferrari 500 2,0 L4 Ferrari 553 2,0 L4
|
P
|
Alberto Ascari
|
1, 3–9
|
Nino Farina
|
1, 3–9
|
Luigi Villoresi
|
1, 3–9
|
Mike Hawthorn
|
1, 3–9
|
Umberto Maglioli
|
9
|
Piero Carini
|
9
|
Cooper Car Company
|
Cooper
|
T20 T23 T21
|
Bristol BS1 2,0 L6 Alta GP 2,5 L4
|
D
|
Alan Brown
|
1
|
John Barber
|
1
|
Adolfo Schwelm Cruz
|
1
|
Stirling Moss
|
5, 7, 9
|
Equipe Gordini
|
Gordini Simca-Gordini
|
Type 16 Type 15
|
Gordini 20 2,0 L6 Gordini 1500 1,5 L4
|
E
|
Robert Manzon
|
1
|
Harry Schell
|
1, 3–7, 9
|
Maurice Trintignant
|
1, 3–9
|
Jean Behra
|
1, 4–8
|
Carlos Menditeguy
|
1
|
Pablo Birger
|
1
|
Roberto Mieres
|
3, 5, 9
|
Fred Wacker
|
4
|
Ecurie Rosier
|
Ferrari
|
500
|
Ferrari 500 2,0 L4
|
D
|
Louis Rosier
|
3–7, 9
|
E
|
8
|
Enrico Platé
|
Maserati
|
A6GCM
|
Maserati A6 2,0 L6
|
P
|
Toulo de Graffenried
|
3
|
Connaught Engineering
|
Connaught
|
Type A
|
Lea-Francis 2,0 L4
|
D
|
Roy Salvadori
|
3, 5–7, 9
|
Kenneth McAlpine
|
3, 6–7, 9
|
Stirling Moss
|
3
|
Prince Bira
|
5–7
|
Jack Fairman
|
9
|
Ecurie Belge
|
Connaught
|
Type A
|
Lea-Francis 2,0 L4
|
E
|
Johnny Claes
|
3, 5, 7, 9
|
André Pilette
|
4
|
Ken Wharton
|
Cooper
|
T23
|
Bristol BS1 2,0 L6
|
D
|
Ken Wharton
|
3, 5–6, 8–9
|
HW Motors
|
HWM
|
53
|
Alta GP 2,5 L4
|
D
|
Peter Collins
|
3–6
|
Lance Macklin
|
3–6, 8–9
|
Paul Frère
|
4, 8
|
Yves Giraud-Cabantous
|
5, 9
|
Duncan Hamilton
|
6
|
Jack Fairman
|
6
|
Albert Scherrer
|
8
|
John Fitch
|
9
|
Emmanuel de Graffenried
|
Maserati
|
A6GCM
|
Maserati A6 2,0 L6
|
P
|
Toulo de Graffenried
|
4–9
|
Georges Berger
|
Simca-Gordini
|
Type 15
|
Gordini 1500 1,5 L4
|
E
|
Georges Berger
|
4
|
Arthur Legat
|
Veritas
|
Meteor
|
Veritas 2,0 L6
|
E
|
Arthur Legat
|
4
|
Ecurie Francorchamps
|
Ferrari
|
500
|
Ferrari 500 2,0 L4
|
E
|
Jacques Swaters
|
4, 7–8
|
Tony Gaze
|
Ferrari
|
500
|
Ferrari 500 2,0 L4
|
E
|
Charles de Tornaco
|
4
|
Louis Chiron
|
OSCA
|
20
|
OSCA 2000 2,0 L6
|
P
|
Louis Chiron
|
5, 9
|
Élie Bayol
|
OSCA
|
20
|
OSCA 2000 2,0 L6
|
P
|
Élie Bayol
|
5
|
Bob Gerard
|
Cooper
|
T23
|
Bristol BS1 2,0 L6
|
D
|
Bob Gerard
|
5–6
|
R.R.C. Walker Racing Team
|
Connaught
|
Type A
|
Lea-Francis 2,0 L4
|
D
|
Tony Rolt
|
6
|
Ecurie Ecosse
|
Connaught Cooper
|
Type A T20
|
Lea-Francis 2,0 L4 Bristol BS1 2,0 L6
|
D
|
Ian Stewart
|
6
|
Jimmy Stewart
|
6
|
R.J. Chase
|
Cooper
|
T23
|
Bristol BS1 2,0 L6
|
D
|
Alan Brown
|
6
|
Atlantic Stable
|
Cooper
|
T24
|
Alta GP 2,5 L4
|
D
|
Peter Whitehead
|
6
|
Tony Crook
|
Cooper
|
T20
|
Bristol BS1 2,0 L6
|
D
|
Tony Crook
|
6
|
Hans Stuck
|
AFM
|
6
|
Bristol BS1 2,0 L6
|
D
|
Hans Stuck
|
7, 9
|
Wolfgang Seidel
|
Veritas
|
RS
|
Veritas 2,0 L6
|
D
|
Wolfgang Seidel
|
7
|
Willi Heeks
|
Veritas
|
Meteor
|
Veritas 2,0 L6
|
D
|
Willi Heeks
|
7
|
Theo Helfrich
|
Veritas
|
RS
|
Veritas 2,0 L6
|
D
|
Theo Helfrich
|
7
|
Oswald Karch
|
Veritas
|
RS
|
Veritas 2,0 L6
|
D
|
Oswald Karch
|
7
|
Helmut Niedermayr
|
AFM
|
U8
|
BMW 328 2,0 L6
|
D
|
Theo Fitzau
|
7
|
Ernst Loof
|
Veritas
|
Meteor
|
Veritas 2,0 L6
|
D
|
Ernst Loof
|
7
|
Hans Herrmann
|
Veritas
|
Meteor
|
Veritas 2,0 L6
|
D
|
Hans Herrmann
|
7
|
Erwin Bauer
|
Veritas
|
RS
|
Veritas 2,0 L6
|
D
|
Erwin Bauer
|
7
|
Ecurie Espadon
|
Ferrari
|
166 C 500
|
Ferrari 125 1,5 V12 Ferrari 500 2,0 L4
|
P
|
Kurt Adolff
|
7
|
Peter Hirt
|
8
|
Max de Terra
|
8
|
Rennkollektiv EMW
|
EMW
|
R2
|
EMW 6 2,0 L6
|
D
|
Edgar Barth
|
7
|
Dora Greifzu
|
BMW
|
Greifzu
|
BMW 328 2,0 L6
|
D
|
Rudolf Krause
|
7
|
Ernst Klodwig
|
BMW
|
Heck
|
BMW 328 2,0 L6
|
D
|
Ernst Klodwig
|
7
|
Equipe Anglaise
|
Cooper
|
T23
|
Bristol BS1 2,0 L6
|
D
|
Alan Brown
|
7, 9
|
Helmut Glöckler
|
7
|
Rodney Nuckey
|
Cooper
|
T23
|
Bristol BS1 2,0 L6
|
D
|
Rodney Nuckey
|
7
|
Bernd Nacke
|
AFM
|
50–5
|
BMW 328 2,0 L6
|
D
|
Günther Bechem
|
7
|
Escuderia Bandeirantes
|
Maserati
|
A6GCM
|
Maserati A6 2,0 L6
|
P
|
Chico Landi
|
8
|
OSCA Automobili
|
OSCA
|
20
|
OSCA 2000 2,0 L6
|
P
|
Élie Bayol
|
9
|
Scuderia Milano
|
Maserati
|
A6GCM
|
Maserati A6 2,0 L6
|
P
|
Chico Landi
|
9
|
Prince Bira
|
9
|
Sluttresultat førermesterskapet 1953
rediger
Poeng ble gitt til de første fem plassene med henholdsvis 8, 6, 4, 3 og 2 poeng. 1 poeng ble gitt for raskeste runde. Poeng for delt kjøring ble delt likt mellom førerne, uansett hvor mange runder hver av dem hadde kjørt. Kun de fire beste av de åtte løpene ble regnet med i sammendraget i verdensmesterskapet. I tabellen er tallene uten parentes poengene som ble regnet med i mesterskapet, mens tall i parentes er alle poengene.
|
Farge |
Resultat
|
Gull |
Vinner
|
Sølv |
2. plass
|
Bronse |
3. plass
|
Grønn |
Fullførte løp med poeng
|
Blå |
Fullførte løp uten poeng
|
Lilla |
Fullførte ikke (Ret)
|
Rød |
Kvalifiserte seg ikke (DNQ)
|
Svart |
Diskvalifisert (DSQ)
|
Hvit |
Startet ikke (DNS)
|
Blank
|
Skadet eller syk (INJ)
|
Trakk seg (WD)
|
Ekskludert (EX)
|
Møtte ikke opp (DNA)
|
|
Noter til tabellen:
- Note 1: - Plasseringer delt mellom førere som delte bil.
- * Raskeste runde (1 poeng)
Resultater fra løp utenom verdensmesterskapet
rediger
Øvrige Formel 1/Formel 2-løp i 1953, som ikke inngikk i verdensmesterskapet.