Italiensk Kyrenaika
Italiensk Kyrenaika var en italiensk besittelse i det som senere skulle bli Libya, mellom 1912 og 1934. Den inngikk i de italienske Nord-Afrika-territorier som ble erobret fra Det osmanske rike i 1911.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/26/Cyrenaica_Parliament.jpg/250px-Cyrenaica_Parliament.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3a/Benghazi_Central_Station.jpg/250px-Benghazi_Central_Station.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/02/Pacification_of_Cyrenaica.jpg/220px-Pacification_of_Cyrenaica.jpg)
Historikk
redigerItaliensk Kyrenaika ble til i 1912, da det likesom italiensk Tripolitania ble likestilte besittelser innen Italiensk Nord-Afrika. I 1934 ble Italiensk Kyrenaika del av Italiensk Libya.
I 1920-årene kjempet italienske kolonlstyrker mot lokale opprørere i Kyrenaika. I 1931 ble opptørslederen Omar Mukhtar fanget og henrettet.
I Kyrenaika bodde ved 1930-årenes avslutning over 20.000 italienske bosettere,[trenger referanse] for det meste langs kysten. Dette gav en sterk økonomisk utvikling mot slutten av perioden. For italienske bosettene ble det i 1938 grunnlagt småbyene Baracca, Maddalena, Oberdan, D'Annunzio og Battisti, og i 1939 Mameli og Filzi. For familiene til styrkene knyttet til to italiensk-libyske divisjoner Sibelle og Pescatori ble garnisonsbyene Gedida-Nuova, Nahida-Risorta, Zahra-Fiorita og el-Fager-Alba bygd.[1].
Særlig i 1930-årene ble infrastrukturen utbygd, med en kystvei mellom Tripoli og Benghazi, jernbanene Benghazi-Barce og Benghazi-Soluch, og Benghazis havn.
Referanser
redigerLitteratur
rediger- Hellen Chapin Metz: Libya: A Country Study. Washington: GPO for the Library of Congress, 1987.
- Durand Sarti: The Ax within: Italian Fascism in Action. Modern Viewpoints. New York, 1974.
Eksterne lenker
rediger(en) Italian Cyrenaica – kategori av bilder, video eller lyd på Commons