George Oprescu
George Oprescu (n. 27 noiembrie 1881, Câmpulung – d. 13 august 1969, București) a fost un istoric, critic de artă, colecționar român, membru de onoare al Academiei Române (1948), profesor al Academiei de Belle-Arte, membru corespondent al mai multor academii străine.
![]() |
---|
George Oprescu | |
![]() Istoricul George Oprescu | |
Date personale | |
---|---|
Născut | 27 noiembrie 1881 Câmpulung, România |
Decedat | 13 august 1969, (87 de ani) București, Republica Socialistă România |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | istoric, critic de artă, colecționar, profesor |
Limbi vorbite | limba franceză[2] limba română[3] ![]() |
Pregătire | Ion Cantacuzino Grigore Tocilescu Gheorghe Dem Theodorescu ![]() |
Profesor pentru | Marin Gherasim |
Activitatea literară | |
Opere semnificative | „Manual de istoria artei”, „Pictura românească în secolul al XIX-lea” |
Note | |
Premii | Premiul de Stat (1962)[1] |
Modifică date / text ![]() |
Critic și istoric de artă
modificareGeorge Oprescu s-a ocupat în studiile sale de pictură și grafică românească din secolul al XIX-lea, aceste scrieri constituind primele sinteze cuprinzătoare din istoriografia românească de artă (Pictura românească în secolul al XIX-lea, 1937, Grafica românească în secolul al XIX-lea (2 volume), 1941 – 1945).
Academicianul George Oprescu a avut lucrări cu privire la arta populară românească (Arta țărănească la români, 1922), la maeștrii artei românești, care reprezintă începuturile activităților de cercetare în acest domeniu.
Profesorul George Oprescu a publicat studii privitoare la arta sculpturală românească (Sculptura statuară românească, 1957). În anul 1927, a publicat monografia Géricault, iar în 1961, a publicat monografia, în două volume, Nicolae Grigorescu. Lucrările sale se disting prin erudiție și printr-un autentic simț al frumosului.
În anii 1943 – 1946, a publicat un Manual de istoria artei, iar în anul 1956 monografia Bisericile-cetăți ale sașilor din Ardeal, în care se referă, între altele și de minunata biserică-fortificată din Biertan, județul Sibiu.
Colecționar de artă
modificareBogata sa colecție de artă (picturi, sculpturi, desene și gravuri românești și străine), de aproape 10.000 de piese, având autori faimoși (Albrecht Dürer, Rembrandt, Delacroix, Courbet, Picasso, Bonington), a donat-o Academiei Române. Cele mai multe din aceste piese sunt păstrate în Muzeul de artă al Academiei Române, al cărui fondator a fost.
Decorații
modificare- Semnul Onorific „Răsplata Muncii pentru 25 ani în Serviciul Statului” (13 octombrie 1941)[4]
- Premuil de Stat al RPR 1962
Lucrări
modificare- Arta țărănească la români, 1922,
- Géricault, [Monografie], 1927,
- Pictura românească în secolul al XIX-lea, 1937,
- Grafica românească în secolul al XIX-lea (2 volume), 1941 – 1945,
- Manual de istoria artei, 1943 – 1946,
- Bisericile-cetăți ale sașilor din Ardeal, 1956,
- Sculptura statuară românească, 1957
- Scurtă istorie a artelor plastice în R.P.R., Editura Academiei R.P.R., București, 1958.
- Nicolae Grigorescu, [Monografie], 1961,
- Ștefan Popescu desenator, Editura Academiei R.P.R., București, 1960.
Viață personală
modificareGeorge Oprescu a fost homosexual[5][6]. Datorită relațiilor pe care și le făcuse în străinătate, în calitate de secretar al Comisiei de Cooperație Intelectuală a Ligii Națiunilor, lucrând cu personalități precum Henri Bergson, Albert Einstein, Marie Curie, John Galsworthy, Paul Valéry, el era tratat mai cu mănuși de comuniști (nefăcând pușcărie datorită orientării sexuale) care însă nu se sfiau să-i spună „curvă bătrână“, povestește Alexandru Paleologu[7].
Note
modificare- ^ HCM nr. 281/1963 privind acordarea Premiului de Stat al Republicii Populare Romane pe anul 1962, lege5.ro, accesat 2016-12-31
- ^ Autoritatea BnF, accesat în
- ^ CONOR[*] Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor) - ^ Decretul Regal nr. 2.854 din 13 octombrie 1941 pentru acordări de semn onorific „Răsplata Muncii”, pentru 25 ani în serviciul Statului, publicat în Monitorul Oficial, anul CIX, nr. 305 din 24 decembrie 1941, partea I-a, p. 8.018.
- ^ http://www.ecpi.ro/documents/Docs/Homoistorii.pdf[nefuncțională]
- ^ Secretele din trecutul comunității gay din România
- ^ Elita gay din Romania, in puscariile comuniste
Surse bibliografice
modificare- Dicționar enciclopedic român, vol. III, K-P, Editura politică, București, 1965.
- Mic dicționar enciclopedic , Ediția a II-a, revăzută și adăugită, Editura științifică și enciclopedică, București, 1978.
Legături externe
modificare