Ion Nunweiller
Acest articol sau această secțiune nu este în formatul standard. Ștergeți eticheta la încheierea standardizării. |
Acest articol sau această secțiune are bibliografia incompletă sau inexistentă. Puteți contribui prin adăugarea de referințe în vederea susținerii bibliografice a afirmațiilor pe care le conține. |
Tonul acestui articol sau al acestei secțiuni este nepotrivit pentru o enciclopedie. Puteți contribui la îmbunătățirea lui sau sugera modificările necesare în pagina de discuție. |
Ion Nunweiller | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Informații generale | |||
Data nașterii | 9 ianuarie 1936 | ||
Locul nașterii | Piatra Neamț, România | ||
Data decesului | (79 de ani) | ||
Locul decesului | Pitești | ||
Înălțime | 179 cm | ||
Post | Fundaș | ||
Cluburi de juniori | |||
Ani | Club | ||
1950–1951 |
![]() | ||
1951–1956 |
![]() | ||
Cluburi de seniori* | |||
Ani | Club | Ap | (G) |
1956–1968 |
![]() | 252 | (19) |
1968–1970 |
![]() | 57 | (6) |
1970–1972 |
![]() | 35 | (0) |
Echipa națională | |||
Ani | Țară | Ap | (G) |
1958–1967 |
![]() | 40 | (0) |
Echipe antrenate | |||
1972–1979 |
![]() | ||
1981–1983 |
![]() | ||
1984–1986 |
![]() | ||
1986–1989 |
![]() | ||
1990 |
![]() | ||
1990–1991 |
![]() | ||
1992–1993 |
![]() | ||
1996–1998 |
![]() | ||
1998–1999 |
![]() | ||
* Apariții și goluri pentru echipa de club doar în cadrul campionatului intern | |||
Modifică date / text ![]() |
Ion Nunweiller (n. , Piatra Neamț, Neamț, România – d. , Pitești, România) a fost un fotbalist român, care a jucat la echipa națională de fotbal a României.
Carieră
modificareLa vârsta de 14 ani, în 1950, juca la Progresul ICAS București.
Din 1951 a trecut la Dinamo București (debut în Divizia A pe 12 august 1956, Dinamo Buc. - Dinamo Bacău 2 - 1), unde a activat întreagă carieră până în 1972, cu două perioade de întrerupere: în 1956 la Dinamo și 1968-1970 la Fenerbahce, în Turcia, unde în 1970 a cucerit eventul campionat-cupă. Înzestrat cu deosebite calități fizice și morale a reprezentat tipul apărătorului-luptător, bun acroșer, excelent la jocul de cap, sigur în deposedarea adversarului, ambițios și tenace.
De la el și de la fratele său Lică provine porecla "câinele roșu", preluată mai târziu de clubul dinamovist. A fost un veritabil stâlp al apărării dinamoviste și al naționalei în cele 40 de meciuri în care a îmbrăcat tricoul cu nr. 3. Printre marile sale performanțe, a jucător, se înscriu 5 titluri și 3 cupe (279 jocuri/19 goluri în prima noastră divizie, 26/3 în cupele europene).
Ca antrenor s-a afirmat relativ repede, reușind chiar în primul an la conducerea tehnică a lui Dinamo, în 1972-1973, să câștige titlul. În continuare a activat în cuplu cu Nicușor, tot la Dinamo, câștigând în următorii doi ani, încă un titlu, performanță pe care a repetat-o și în 1977, ca antrenor principal la Dinamo. Din 1979 a lucrat la echipele naționale de juniori din cadrul F.C. Luceafărul contribuind la formarea unor valoroase promoții de jucători. După câteva escale fără ecou la Gloria Bistrița (1981-1983), Corvinul (1984-1986), Flacăra Moreni (1986-1989 unde a antrenat echipa mare în timp ce fratele său, Victor Nunweiller, a antrenat echipa mică) și F.C. Argeș (1990-1991), a ajuns pe banca echipei turce Bursaspor. A urmat apoi Ceahlăul, pe care, în 1993, a promovat-o în prima divizie.
După o scurtă retragere a preluat echipa feminină (1996-1998),[2] iar în 1998, F.C. Baia Mare. După 1999 s-a retras, devenind consilier la Dinamo.
Pe 25 martie 2008 a fost decorat de președintele României, Traian Băsescu, pentru toată activitatea și pentru „formarea tinerelor generații de viitori campioni” cu „Meritul sportiv Clasa a III-a”.[3]
Palmares
modificareJucător
modificareDinamo București
- Divizia A: 1961–62, 1962–63, 1963–64, 1964–65, 1970–71[4]
- Cupa României: 1958–59, 1963–64, 1967–68[4]
Fenerbahçe
- Prima ligă turcă: 1969–70[4]
- Cupa TSYD : 1969–70[5]
Individual
Antrenor
modificareDinamo București
Ceahlăul Piatra Neamț
Note
modificare- ^ Ion Nunweiller, Transfermarkt, accesat în
- ^ Ion Nunweiller a murit, dcnews.ro, 3 februarie 2015
- ^ „DECRET nr.402 din 18 martie 2008 privind conferirea Ordinului Meritul Sportiv”. Monitorul Oficial nr. 241/28 mar. 2008. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ a b c Eroare la citare: Etichetă
<ref>
invalidă; niciun text nu a fost furnizat pentru referințele numiteRS
- ^ a b c Eroare la citare: Etichetă
<ref>
invalidă; niciun text nu a fost furnizat pentru referințele numiteuefa
Legături externe
modificare- Ion Nunweiller la Olympedia.org
Articole biografice
- Nelu Nunweiller, primul „câine“ roșu, 28 mai 2011, Bogdan Savin, Adevărul
Interviuri
- Ion Nunweiller:„Merita un șut în fund“, 9 mai 2010, Bogdan Savin, Adevărul