Karol L. Zachar
Karol L. Zachar, vl. meno Karol Legény, meno Zachar si dal po matke až v dospelosti, (* 12. január 1918, Svätý Anton – † 17. december 2003, Bratislava) bol slovenský herec, divadelný režisér, scénický výtvarník a pedagóg. Otec herca Jána Zachara.
Karol L. Zachar | |
slovenský herec, divadelný režisér, scénický výtvarník a pedagóg | |
Narodenie | 12. január 1918 Svätý Anton, Rakúsko-Uhorsko |
---|---|
Úmrtie | 17. december 2003 (85 rokov) Bratislava, Slovensko |
Pôvodne chcel byť výtvarníkom a preto študoval v Prahe na Českom vysokom učení technickom (1936 - 1938), potom na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (1938 - 1940) a herectvo na Štátnom konzervatóriu v Bratislave, kde v roku 1942 absolvoval. Od roku 1939 bol členom činohry SND (od roku 1965 aj režisér). V rokoch 1942 - 1956 pedagóg na Štátnom konzervatóriu a v rokoch 1951 - 1983 pedagóg na VŠMU (1959 docent, 1969 profesor).
Vystupoval aj v rozhlase, televízii a vo filme. Stvárňoval postavy rôznych dedinských typov, figliarskych starcov, múdrych dedkov s neopakovateľným hlasovým zafarbením. Svoje výtvarné nadanie uplatnil ako výtvarný poradca a návrhár kostýmov nielen v divadle, ale aj vo filme (napr. Rodná zem, Zemianska česť, Rok na dedine). Umelecké maskérstvo prednášal na konzervatóriu a na VŠMU. Jadrom jeho pedagogickej práce však bola herecká tvorba. Ako pedagóg (od roku 1959 docent a 1969 vysokoškolský profesor) vychoval viacero hereckých generácií a formoval ich nielen umelecky, ale aj ľudsky.[1] Jeho študentami, okrem iných, boli Michal Dočolomanský, Ivan Romančík, Karol Čálik, Ivan „Tuli“ Vojtek, Zuzana Tlučková.
Známy bol aj ako karikaturista (jeho karikatúry hercov vyšli i knižne v roku 1956 s názvom Slovenskí divadelníci v kresbách K. L. Zachara) a folklorista. Jeho najznámejším dielom je réžia muzikálu Na skle maľované, ktorý uvádzali na doskách SND takmer 30 rokov.[1] Inscenácia s počtom repríz 648 sa stala najúspešnejším titulom Činohry SND a doteraz jej úspech nič neprekonalo.
V roku 1966 dostal titul zaslúžilý umelec a v roku 1978 titul národný umelec.
Zomrel 17. decembra 2003 vo veku 85 rokov.
V roku 2018 sa pri príležitosti stého výročia Zacharovho narodenia konala spomienková slávnosť v obci Babiná, kde prežil roky detstva a počas života sa tam rád vracal. Odhalili mu pamätnú tabuľu na budove obecného úradu, kde malý Karol prežil rané detstvo.[2]
Filmografia
upraviť- 1947: Varúj...!
- 1948: Bílá tma („Čitateľ“)
- 1948: Čertova stena (účtovník Durný)
- 1948: Vlčie diery (drotár Jožko)
- 1950: Karhanova parta (nemocný)
- 1950: Kozie mlieko (Beňadik Frniak)
- 1950: Priehrada (Karol)
- 1952: Nástup (Palme)
- 1953: Rodná zem (Drozdík)
- 1956: Ztracená stopa (bača)
- 1957: Zemianska česť (Ondrej Levický)
- 1958: Dáždnik svätého Petra (sv. Peter)
- 1962-63: Jánošík I-II (dedo)
- 1966: Tango pre medveďa (Beno)
- 1967: Rok na dedine (Tutura)
- 1975: Pacho, hybský zbojník (starec)
- 1977: Rača, láska moja (Anton)
- 1978: Nie (gazda Cesnak)
- 1979: Hordubal
- 1980: Otec ma zderie tak či tak (strýc Zahruška)
- 1981: Plavčík a Vratko (Vratko)
- 1987: Začiatok sezóny (Karol Vicen)
Referencie
upraviť- ↑ a b Režisér a herec Karol L. Zachar sa narodil pred 90 rokmi [online]. TASR, [cit. 2023-05-03]. Dostupné online.
- ↑ Spomienková slávnosť Karol L.Zachar Babiná [online]. www.babina.sk, [cit. 2023-05-03]. Dostupné online.