San Maríno
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/72/Disambig.svg/17px-Disambig.svg.png)
San Maríno (v slovenčine staršie: San Marino[1][2][3]; po taliansky: San Marino [vyslov: sanmaríno]), dlhý tvar Sanmarínska republika (staršie: Sanmarinská republika[3]), patrí medzi veľmi malé štáty Európy. Hlavné mesto je San Maríno.
Sanmarínska republika | |||||
| |||||
Národné motto: Libertas (Sloboda) | |||||
Štátna hymna: Inno Nazionale | |||||
![]() | |||||
Miestny názov | |||||
• dlhý | (Serenissima) Repubblica di San Marino | ||||
• krátky | San Marino | ||||
Hlavné mesto | San Maríno 43°56′ s.š. 12°27′ v.d. | ||||
Najväčšie mesto | San Maríno | ||||
Úradné jazyky | taliančina
| ||||
Štátne zriadenie kapitáni regenti |
parlamentná republika Alessandro Rossi Milena Gasperoni | ||||
Vznik | 3. september 301 | ||||
Susedia | Taliansko | ||||
Rozloha • celková • voda (%) |
61,2 km² (191.) 0 km² (0 %) | ||||
Počet obyvateľov • odhad (2021) • sčítanie (2021) • hustota (2021) |
34 010 (188.) 34 010 472/km² (21.) | ||||
HDP • celkový • na hlavu (PKS) |
2020 1,83 miliardy $ ([[Zoznam štátov podľa hrubého domáceho produktu|]].) 52 949 $ ([[Zoznam štátov podľa hrubého domáceho produktu v prepočte na jedného obyvateľa v parite kúpnej sily|]].) | ||||
Mena | Euro (€) (= 100 centov) (EUR) | ||||
Časové pásmo • Letný čas |
(UTC+1) (UTC+2) | ||||
Medzinárodný kód | SMR / SM | ||||
Medzinárodná poznávacia značka | RSM | ||||
Internetová doména | .sm | ||||
Smerové telefónne číslo | +378 | ||||
Gramotnosť: 100% |
Súradnice: 43°56′00″S 12°28′00″V / 43,933333333333°S 12,466666666667°V
San Maríno je najmenšia republika a tretí najmenší štát v Európe a je piatym najmenším samosprávnym štátom na svete. Sanmarínska republika je pokojná enkláva ležiaca na východných svahoch Apenín. San Maríno nie je členom Európskej únie, no napriek tomu používa ako svoju menu euro. S Talianskom vytvorili colnú a menovú úniu a medzi oboma krajinami neexistujú hraničné kontroly.
Úradným jazykom je taliančina, aj napriek tomu, že väčšina obyvateľov rozpráva starším dialektom.
Dejiny
upraviťLegendy kladú počiatok San Marína do obdobia okolo roku 301, keď tu Svätý Marinus, dalmátsky kamenár so svojimi kresťanskými následníkmi založil opevnený kláštor. Vznik štátu je doložený listinami z roku 1253.
V roku 1600 bola zavedená ústava, ktorá zostala platná až dodnes. Viedenský kongres, ktorý rozhodoval o budúcom usporiadaní Európy po napoleonských vojnách, súhlasil so zachovaním nezávislosti San Marína. V 19. storočí našli v San Maríne útočisko vodcovia hnutia za zjednotené Taliansko, medzi nimi aj Giuseppe Garibaldi. Pevnejšie postavenie spolu s výstavbou nových komunikácií odstránilo niekdajšiu izoláciu krajiny. Mnohí pôvodní obyvatelia sa odsťahovali do Talianska alebo USA, ale veľké množstvo Talianov sa zase nasťahovalo do San Marína.
- Najvyššie položený bod: Monte Titano (756 m n. m.)
- Najväčšie mestá: Serravalle (8 700 obyv.), San Maríno (4 252 obyv.)
- Národnostné zloženie: Sanmarínci 80 %,Taliani 17,5 %
- Náboženská príslušnosť: rímski katolíci 95%
Administratívne členenie
upraviťSan Maríno sa delí na 9 cirkevných obcí nazývaných kastely.
Hospodárstvo
upraviťTuristika tvorí v San Maríne 62,24% HDP. V roku 1997 navštívilo San Maríno viac ako 3,3 milióna turistov. Väčšina návštevníkov prichádza z neďalekého letoviska Rimini, s ktorým ho spája autobusová linka. Poľnohospodárstvo nemá veľký význam. Pestuje sa obilie, vínna réva a olivy, vyrábajú sa syry, rozšírený je chov kôz. Tradičná je výroba keramiky, textilný priemysel - výroba vlny a trikotáže, ďalej papier, sklo. Vydáva cenné zberateľské známky a mince.
Galéria
upraviť-
Jedna z troch veží na hore Monte Titano.
-
Historické centrum.
-
Uličky v starom meste.
Referencie
upraviť- ↑ Pravidlá slovenského pravopisu z roku 1991 (S. 359)
- ↑ San Marino. In: Malá slovenská encyklopédia. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Goldpress Publishers, 1993. 822 s. ISBN 80-85584-12-3. S. 634.
- ↑ a b Malá encyklopédia zemepisu sveta: Svetadiely, štáty, mestá, moria, rieky, jazerá, vrchy, nižiny, ostrovy. Bratislava: Obzor, 1977, S. 417
Pozri aj
upraviťIné projekty
upraviť- Commons ponúka multimediálne súbory na tému San Maríno