Побачення
Поба́чення — це завчасна зустріч у певний час і в певному місці, коли обоє людей перебувають один з одним у стосунках, або це стосується очікування романтичного розвитку один з одним. Це спосіб для людей шукати партнера або сексуальні стосунки. Термін стосується або побачень із потенційним партнером або їх відвідування. Таким чином, зустрічаючись на побаченні, де люди проводять час разом, наприклад, у ресторані, кафе, кінотеатрі, у когось вдома, в Інтернеті або по телефону, люди намагаються пізнати один одного. Однак у цьому контексті важливо не те, як ви зустрічаєтеся чи сама діяльність, а взаємодія. За допомогою побачення двоє людей дають один одному можливість оцінити свою придатність як партнерів у романтичних стосунках. Побачення — це можливість представитися, дізнатися про іншого та перевірити, що однакове відчуваєте ви одне до одного, або чи є це щось більше, ніж звичайна дружба. Побачення складається з соціальних заходів, які проводяться кожним в парі, або самостійно, або з іншими. Знайомства є частиною людської діяльності, і їх можна розуміти як форму залицяння, а іноді розглядати як передвісник заручин або шлюбу. Самотнім людям, як правило, доводиться проходити через кілька побачень, перш ніж вони успішно виберуть або будуть обрані з метою подружжя.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/77/Jean_B%C3%A9raud_Au_Caf%C3%A9.jpg/250px-Jean_B%C3%A9raud_Au_Caf%C3%A9.jpg)
Хоча термін «побачення» має багато значень, найбільш поширене стосується випробувального періоду, протягом якого двоє людей вирішують, чи варто розвивати стосунки далі в напрямку більш постійних стосунків. Інше значення терміна «побачення» полягає в описі етапу в житті людини, коли він чи вона активно переслідує романтичні стосунки з різними людьми. Тому інтимні домовленості між людьми, незалежно від любові, іноді також називають побаченнями.
У молодих людей побачення є неодмінним атрибутом романтичних стосунків, і в юнацькому віці мають поліфункціональний характер: спосіб розваги, дружнє довірливе спілкування, підвищення чи збереження соціального статусу, засіб соціалізації, пошук шлюбного партнера, набуття і розширення сексуального досвіду.[1] Перші побачення виконують ряд важливих функцій: розвага, соціалізація, прояв статусу і його корекція, задоволення сексуальних потреб, встановлення товариських відносин, вибір шлюбного партнера, інтимність.[2] Головними проблемами побачень хлопці та дівчата називають складності спілкування щодо змісту розмови, вибір місця проведення часу на побаченні, сором'язливість, вироблення оптимального ступеня відкритості і щирості з партнером, непорозуміння на сексуальному ґрунті.[1]
У 1998 році у США було проведено опитування в кампусах 32 коледжів, і результатами статистичних досліджень було встановлено, що 10% жінок пережили згвалтування — у 57% випадків зґвалтування відбулося під час побачення, а в 84% жертви були знайомі з ґвалтівником.[3] Зґвалтування на побаченні здебільшого не стають відомими правоохоронним органам, а жертви примушування на побаченнях значну частину відповідальності за скоєне беруть на себе, сумніваючись у власній оцінці подій, замість того, щоб звинувачувати справжнього винуватця — насильника.[3] За даними, опублікованими в журналі «Містер» (1998), 85% чоловіків, які здійснили сексуальне насильство, були знайомі зі своїми жертвами, головно це відбувалося на побаченнях.[3] Багато з чоловіків висловлювали думку, що йдучи на побачення, жінка повинна бути готова до того, що воно може закінчитися сексом.[3] До такого висновку приводять дослідження, які виявили, що чоловіки пов'язують більші сексуальні очікування з вечірками та зустрічами, ніж жінки.[3]
Примітки
ред.- ↑ а б Сергєєнкова О.П., Столярчук О.А., Коханова О.П., Пасєка О.В. Вікова психологія. Навч. посіб. — К.: Центр учбової літератури, 2012. — 376 с. ISBN 978-611-01-0268-1 (стор.: 222)
- ↑ Ушакова І.М. ПСИХОЛОГІЯ СІМ'Ї: Конспект лекцій. — Харків: Національний університет цивільного захисту України. Кафедра психології діяльності в особливих умовах, 2017
- ↑ а б в г д Багатовимірність особистості: психологічний ракурс: колективна монографія / [Н.П. Гапон, С.Л. Грабовська, В.А. Гупаловська та ін.] ; за заг. ред.: С.Л. Грабовської, Р.І. Карковської. — Львів: ЛНУ імені Івана Франка, 2015. — 374 с. ISBN 978-617-10-0079-7 (стор.: 327)
Це незавершена стаття з соціології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |