Слов'яносербськ
Слов'яносе́рбськ — селище в Україні, у Зимогір'ївській міській громаді Алчевського району Луганської області. Селище розташоване на Донбасі, на правому березі Сіверського Дінця. Знаходиться на тимчасово окупованій території України.
селище Слов'яносербськ | |||
---|---|---|---|
| |||
![]() | |||
Країна | ![]() | ||
Область | Луганська область | ||
Район | Алчевський район | ||
Громада | Зимогір'ївська міська громада | ||
Код КАТОТТГ | UA44020030050016082 | ||
Основні дані | |||
Засновано | 1753 як село Підгірне | ||
Статус | із 1960 року | ||
Площа | 4.97 км² | ||
Населення | ▼7776 (01.01.2019)[1] | ||
Густота | 1565 осіб/км²; | ||
Поштовий індекс | 93701 | ||
Телефонний код | +380 6473 | ||
Географічні координати | 48°41′47″ пн. ш. 38°58′54″ сх. д.H G O | ||
Водойма | р. Сіверський Донець, Балка Суходіл
| ||
Відстань | |||
Найближча залізнична станція: | Зимогір'я | ||
До станції: | 13 км | ||
До обл. центру: | |||
- автошляхами: | 35 км | ||
Селищна влада | |||
Адреса | 93700, смт Слов'яносербськ, вул. Горького, 86 | ||
Карта | |||
![]() | |||
|
Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 717-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Луганської області» увійшло до складу Зимогір'ївської міської громади.[2]
Населення 5200 мешканців (1966), 8207 мешканців (2001). Харчова промисловість.
Географія
ред.Селище розташоване на правому березі річки Сіверський Донець. Сусідні населені пункти: села Красний Лиман (примикає) на півночі, Пришиб, Знам'янка, Сокільники на північному заході (всі чотири вище за течією Сіверського Дінця); Сміле на заході, Новогригорівка і Хороше на південному заході, Степове на півдні, Довге (нижче за течією Сіверського Дінця) на південному сході. На північно-східній околиці селища Балка Суходіл впадає у річку Сіверський Донець.
Історія
ред.На території сучасного Слов'яносербська з першої половини XVIII ст. існував зимівник запорозьких козаків, відомий під назвою Підгорине урочище. Підгорине урочище було давнім зимівником Кальміуської паланки Запорозької Січі над Сіверським Дінцем, згадуваним щонайменше від 1740 р.
У 1754 при створенні Слов'яносербії поселення було перетворено в один з оборонних пунктів Української лінії під назвою Підгірне. Тут був шанець 8 роти Бахмутського гусарського полку з населенням 1763 року у 244 особи (у тому числі 44 гусари). 1779 року тут значилось 158 подвір'їв з населенням 973 осіб (496 ч.с., 477 ж.с.). 1782 року закладена, а 1784 р. — відкрита церква.
Підгірне 1784 року перейменоване на місто Донецьке, що було центром Донецького повіту.
1817 Донецьке перейменоване на Слов'яносербське, з перейменуванням повіту на Слов'яносербський. У 1784–1883 роках повітове місто Катеринославського намісництва й губернії; з 1883 року — заштатне містечко.
Під час російсько-української війни 2014 року 10 вересня бойовики оточили блокпост сил АТО поблизу Слов'яносербська з трьох напрямків танками, бронемашинами та піхотою противника, бойових зіткнень не було, дотримується реж��м припинення вогню[3].
До 2020 районний центр Слов'яносербського району
Населення
ред.Мова
ред.Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року[4]:
Мова | Кількість | Відсоток |
---|---|---|
російська | 5065 | 61.72% |
українська | 3081 | 37.54% |
вірменська | 36 | 0.44% |
білоруська | 7 | 0.09% |
німецька | 2 | 0.02% |
болгарська | 1 | 0.01% |
єврейська | 1 | 0.01% |
ромська | 1 | 0.01% |
інші/не вказали | 13 | 0.16% |
Усього | 8207 | 100% |
За даними перепису 2001 року населення селища становило 8207 осіб, з них 37,54 % зазначили рідною українську мову, 61,72 % — російську, а 0,74 % — іншу[5].
Персоналії
ред.- Бендер Віталій Петрович — український письменник, журналіст і громадсько-політичний діяч, вояк дивізії «Галичина»
- Губін Олексій Іванович (1926—1995) — український письменник, журналіст.
- Купін Андрій Іванович (* 1972) — український фахівець в галузі інтелектуальних технологій керування та комп'ютерної інженерії.
- Сперелуп Іван Вікторович (1996—2018) — старший солдат Збройних сил України, учасник російсько-української війни.
Примітки
ред.- ↑ Статистичний збірник «Чисельність наявного населення України» на 1 січня 2019 року (PDF)
- ↑ Кабінет Міністрів України - Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Луганської області. www.kmu.gov.ua (ua) . Архів оригіналу за 25 січня 2022. Процитовано 22 лютого 2022.
- ↑ Бойовики і надалі тримають в облозі блокпост сил АТО біля Слов'яносербська
- ↑ Розподіл населення за рідною мовою на ukrcensus.gov.ua. Архів оригіналу за 31 липня 2014. Процитовано 6 травня 2014.
Джерела та література
ред.- Водотика Т. С. Слов'яносербськ // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2012. — Т. 9 : Прил — С. — С. 653. — ISBN 978-966-00-1290-5.
Посилання
ред.- Облікова картка
- Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3.
Це незавершена стаття з географії Луганської області. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |