EIF3L
білок-кодуючий ген Homo Sapiens
EIF3L (англ. Eukaryotic translation initiation factor 3 subunit L) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 22-ї хромосоми.[3] Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 564 амінокислот, а молекулярна маса — 66 727[4].
Послідовність амінокислот
10 | 20 | 30 | 40 | 50 | ||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
MSYPADDYES | EAAYDPYAYP | SDYDMHTGDP | KQDLAYERQY | EQQTYQVIPE | ||||
VIKNFIQYFH | KTVSDLIDQK | VYELQASRVS | SDVIDQKVYE | IQDIYENSWT | ||||
KLTERFFKNT | PWPEAEAIAP | QVGNDAVFLI | LYKELYYRHI | YAKVSGGPSL | ||||
EQRFESYYNY | CNLFNYILNA | DGPAPLELPN | QWLWDIIDEF | IYQFQSFSQY | ||||
RCKTAKKSEE | EIDFLRSNPK | IWNVHSVLNV | LHSLVDKSNI | NRQLEVYTSG | ||||
GDPESVAGEY | GRHSLYKMLG | YFSLVGLLRL | HSLLGDYYQA | IKVLENIELN | ||||
KKSMYSRVPE | CQVTTYYYVG | FAYLMMRRYQ | DAIRVFANIL | LYIQRTKSMF | ||||
QRTTYKYEMI | NKQNEQMHAL | LAIALTMYPM | RIDESIHLQL | REKYGDKMLR | ||||
MQKGDPQVYE | ELFSYSCPKF | LSPVVPNYDN | VHPNYHKEPF | LQQLKVFSDE | ||||
VQQQAQLSTI | RSFLKLYTTM | PVAKLAGFLD | LTEQEFRIQL | LVFKHKMKNL | ||||
VWTSGISALD | GEFQSASEVD | FYIDKDMIHI | ADTKVARRYG | DFFIRQIHKF | ||||
EELNRTLKKM | GQRP |
Кодований геном білок за функціями належить до факторів ініціації, фосфопротеїнів. Задіяний у таких біологічних процесах, як біосинтез білків, ацетилювання, альтернативний сплайсинг. Локалізований у цитоплазмі.
Література
ред.- The status, quality, and expansion of the NIH full-length cDNA project: the Mammalian Gene Collection (MGC). Genome Res. 14: 2121—2127. 2004. PMID 15489334 DOI:10.1101/gr.2596504
- Morris-Desbois C., Rety S., Ferro M., Garin J., Jalinot P. (2001). The human protein HSPC021 interacts with Int-6 and is associated with eukaryotic translation initiation factor 3. J. Biol. Chem. 276: 45988—45995. PMID 11590142 DOI:10.1074/jbc.M104966200
- Yuan X., Zhao J., Zentgraf H., Hoffmann-Rohrer U., Grummt I. (2002). Multiple interactions between RNA polymerase I, TIF-IA and TAF(I) subunits regulate preinitiation complex assembly at the ribosomal gene promoter. EMBO Rep. 3: 1082—1087. PMID 12393749 DOI:10.1093/embo-reports/kvf212
- Kolupaeva V.G., Unbehaun A., Lomakin I.B., Hellen C.U.T., Pestova T.V. (2005). Binding of eukaryotic initiation factor 3 to ribosomal 40S subunits and its role in ribosomal dissociation and anti-association. RNA. 11: 470—486. PMID 15703437 DOI:10.1261/rna.7215305
- Masutani M., Sonenberg N., Yokoyama S., Imataka H. (2007). Reconstitution reveals the functional core of mammalian eIF3. EMBO J. 26: 3373—3383. PMID 17581632 DOI:10.1038/sj.emboj.7601765
- Poyry T.A., Kaminski A., Connell E.J., Fraser C.S., Jackson R.J. (2007). The mechanism of an exceptional case of reinitiation after translation of a long ORF reveals why such events do not generally occur in mammalian mRNA translation. Genes Dev. 21: 3149—3162. PMID 18056426 DOI:10.1101/gad.439507
Примітки
ред.- ↑ Human PubMed Reference:.
- ↑ Mouse PubMed Reference:.
- ↑ HUGO Gene Nomenclature Commitee, HGNC:18138 (англ.) . Архів оригіналу за 10 вересня 2015. Процитовано 12 вересня 2017.
- ↑ UniProt, Q9Y262 (англ.) . Архів оригіналу за 9 березня 2017. Процитовано 12 вересня 2017.
Див. також
ред.Це незавершена стаття про білки. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |