SP1
білок-кодуючий ген Homo Sapiens
SP1 (англ. Sp1 transcription factor) – білок, який кодується однойменним геном, розташованим у людей на короткому плечі 12-ї хромосоми.[3] Довжина поліпептидного ланцюга білка становить 785 амінокислот, а молекулярна маса — 80 693[4].
Послідовність амінокислот
10 | 20 | 30 | 40 | 50 | ||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
MSDQDHSMDE | MTAVVKIEKG | VGGNNGGNGN | GGGAFSQARS | SSTGSSSSTG | ||||
GGGQESQPSP | LALLAATCSR | IESPNENSNN | SQGPSQSGGT | GELDLTATQL | ||||
SQGANGWQII | SSSSGATPTS | KEQSGSSTNG | SNGSESSKNR | TVSGGQYVVA | ||||
AAPNLQNQQV | LTGLPGVMPN | IQYQVIPQFQ | TVDGQQLQFA | ATGAQVQQDG | ||||
SGQIQIIPGA | NQQIITNRGS | GGNIIAAMPN | LLQQAVPLQG | LANNVLSGQT | ||||
QYVTNVPVAL | NGNITLLPVN | SVSAATLTPS | SQAVTISSSG | SQESGSQPVT | ||||
SGTTISSASL | VSSQASSSSF | FTNANSYSTT | TTTSNMGIMN | FTTSGSSGTN | ||||
SQGQTPQRVS | GLQGSDALNI | QQNQTSGGSL | QAGQQKEGEQ | NQQTQQQQIL | ||||
IQPQLVQGGQ | ALQALQAAPL | SGQTFTTQAI | SQETLQNLQL | QAVPNSGPII | ||||
IRTPTVGPNG | QVSWQTLQLQ | NLQVQNPQAQ | TITLAPMQGV | SLGQTSSSNT | ||||
TLTPIASAAS | IPAGTVTVNA | AQLSSMPGLQ | TINLSALGTS | GIQVHPIQGL | ||||
PLAIANAPGD | HGAQLGLHGA | GGDGIHDDTA | GGEEGENSPD | AQPQAGRRTR | ||||
REACTCPYCK | DSEGRGSGDP | GKKKQHICHI | QGCGKVYGKT | SHLRAHLRWH | ||||
TGERPFMCTW | SYCGKRFTRS | DELQRHKRTH | TGEKKFACPE | CPKRFMRSDH | ||||
LSKHIKTHQN | KKGGPGVALS | VGTLPLDSGA | GSEGSGTATP | SALITTNMVA | ||||
MEAICPEGIA | RLANSGINVM | QVADLQSINI | SGNGF |
Кодований геном білок за функціями належить до репресорів, активаторів, фосфопротеїнів. Задіяний у таких біологічних процесах, як взаємодія хазяїн-вірус, транскрипція, регуляція транскрипції, біологічні ритми, ацетилювання, альтернативний сплайсинг. Білок має сайт для зв'язування з іонами металів, іоном цинку, ДНК. Локалізований у цитоплазмі, ядрі.
Література
ред.- The status, quality, and expansion of the NIH full-length cDNA project: the Mammalian Gene Collection (MGC). Genome Res. 14: 2121—2127. 2004. PMID 15489334 DOI:10.1101/gr.2596504
- Takahara T., Kanazu S., Yanagisawa S., Akanuma H. (2000). Heterogeneous Sp1 mRNAs in human HepG2 cells include a product of homotypic trans-splicing. J. Biol. Chem. 275: 38067—38072. PMID 10973950 DOI:10.1074/jbc.M002010200
- Kadonaga J.T., Carner K.R., Masiarz F.R., Tjian R. (1987). Isolation of cDNA encoding transcription factor Sp1 and functional analysis of the DNA binding domain. Cell. 51: 1079—1090. PMID 3319186 DOI:10.1016/0092-8674(87)90594-0
- Jackson S.P., Tjian R. (1988). O-glycosylation of eukaryotic transcription factors: implications for mechanisms of transcriptional regulation. Cell. 55: 125—133. PMID 3139301 DOI:10.1016/0092-8674(88)90015-3
- Courey A.J., Tjian R. (1988). Analysis of Sp1 in vivo reveals multiple transcriptional domains, including a novel glutamine-rich activation motif. Cell. 55: 887—898. PMID 3142690 DOI:10.1016/0092-8674(88)90144-4
- Wang L., Mukherjee S., Jia F., Narayan O., Zhao L.J. (1995). Interaction of virion protein Vpr of human immunodeficiency virus type 1 with cellular transcription factor Sp1 and trans-activation of viral long terminal repeat. J. Biol. Chem. 270: 25564—25569. PMID 7592727 DOI:10.1074/jbc.270.43.25564
Примітки
ред.- ↑ Human PubMed Reference:.
- ↑ Mouse PubMed Reference:.
- ↑ HUGO Gene Nomenclature Commitee, HGNC:11205 (англ.) . Процитовано 11 вересня 2017.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url (посилання) - ↑ UniProt, P08047 (англ.) . Архів оригіналу за 17 серпня 2017. Процитовано 11 вересня 2017.
Див. також
ред.Це незавершена стаття про білки. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |