Славянски езици
Облик
(пренасочване от Славянски език)
Тази статия съдържа списък с ползвана литература, препоръчана литература или външни препратки, но източниците ѝ остават неясни, защото липсва конкретно посочване на източници за отделните твърдения. (20 март 2023) |
Славянски езици | |
![]() Европейски държави, където славянски език е официален Държави с национални Западнославянски езици Държави с национални Източнославянски езици | |
Разпространение | Централна Европа, Източна Европа, Русия |
---|---|
Говорени от | над 400 000 000 души |
Систематизация по Ethnologue виж | |
Славянски езици в Общомедия |
Славянските езици са езици от индоевропейското езиково семейство, които са обединени от съвременната лингвистика в една група. Народите, които ги говорят, са наречени на името им – славянски народи. Те обитават голяма част от Източна Европа и Балканския полуостров, както и части от Централна Европа и Северна Азия.
Произход
[редактиране | редактиране на кода]Разпределение на славянските езици
[редактиране | редактиране на кода]- Индоевропейски езици
- Праславянски език
- Западнославянски езици
- Лехитска група
- Полабски език †
- Поморянски (Померански) езици
- Полски език
- Лужишка група
- Чехо-словашка група
- Лехитска група
- Южнославянски езици
- Източна група (според българската класификация: „българска група“)
- Старобългарски език †; Църковнославянски език †
- Български език (Новобългарски език):
- Съвременен български език (официален език в Република България)
(развитие на новобългарския език след 1945 г.) - Македонски език (официален език в Република Северна Македония)
(македонска езикова норма от 1945 г.) - Банатски български език (Банатска книжовна норма на българския език с употреба на латиница)
(писмена норма в Румъния)
- Съвременен български език (официален език в Република България)
- Западна група (според българската класификация: „сърбохърватска група“)
- Източна група (според българската класификация: „българска група“)
- Източнославянски езици
- Кривички език †
- Староруски език †
- Древноновгородски език † (всъщност – диалект на Староруския език)
- Руски език
- Старобеларуски/староукраински (наричан Рутенски)
- Западнославянски езици
- Праславянски език
Означения: в курсив – група от близки езици (и/или диалекти), които могат да се разглеждат в единство, като език † – отмрели езици или езици, запазени само в литургична или миноритарна форма.
Източници
[редактиране | редактиране на кода]
== Външни препратки
- Кузнецов П. С. Очерки по морфологии праславянского языка. М., 1961
- Мирчев, Кирил. Старобългарски език – кратък граматичен очерк, София, 1972, стр. 12
Вижте също
[редактиране | редактиране на кода]
|