Ben Cijon Dinur
Ben Cijon Dinur בן ציון דינור | |
---|---|
![]() Ben Cijon Dinur v říjnu 1951 | |
4. ministr školství Izraele | |
Ve funkci: 8. října 1951 – 3. listopadu 1955 | |
Předchůdce | David Ben Gurion |
Nástupce | Zalman Aran |
Stranická příslušnost | |
Členství | Mapaj |
Narození | 2. ledna 1884![]() (nyní Ukrajina) |
Úmrtí | 8. července 1973 (89 let) |
Místo pohřbení | Har ha-Menuchot |
Kneset | 1. |
Profese | politik, historik, rabín, pedagog, spisovatel, aktivista a vysokoškolský učitel |
Náboženství | judaismus |
Ocenění | čestný doktorát Hebrejské univerzity v Jeruzalémě (1957) Izraelská cena (1958) Jakir Jerušalajim Rothschild prize |
Commons | Ben-Zion Dinur |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ben Cijon Dinur (hebrejsky: בן ציון דינור, rodným jménem Ben Cijon Dinaburg; 2. ledna 1884 – 8. července 1973) byl sionistický aktivista, emeritní profesor Hebrejské univerzity v Jeruzalémě, historik, rabín a izraelský politik. V první polovině 50. let byl v pořadí čtvrtým izraelským ministrem školství.
Biografie
Dinaburg se narodil ve městě Chorol v carském Rusku (dnešní Ukrajina) a vzdělání získal v litevských ješivách. Studoval v Telšské ješivě pod vedením Šimona Škopa jako student se začal zajímat o židovské osvícenecké hnutí haskala, a to prostřednictvím polemik roš ješivy, rabína Eliezera Gordona. V roce 1898 se přesunul do ješivy Slabodka a o dva roky později odcestoval do Vilniusu, kde byl ustanoven rabínem. Poté odešel do Ljubaviče, aby byl svědkem chabad-lubavičské větve chasidismu. V letech 1902 až 1922 se angažoval v sionistickém aktivismu a pedagogické činnosti, což vedlo v jeho krátké uvěznění carskými úřady. V roce 1910 se oženil s Bilhou Feingoldovou, kolegyní učitelkou z dívčí obchodní školy v Poltavě. V roce 1911 na dva roky odešel od své ženy a syna kvůli studiím na Berlínské univerzitě, kde studoval pod Semenem Ivanovičem Rostovzevem a Eugenem Taublerem. Další dva roky studoval na univerzitě v Bernu, kde pod vedením Rostovzeva sepsal svou dizertační práci o Židech v zemi izraelské za dob Římské říše. Vypuknutí první světové války jej donutilo odejít na Petrohradskou univerzitu. Kvůli bolševické Říjnové revoluci v roce 1917 však nakonec nezískal doktorský titul. V letech 1920 až 1921 pak přednášel na univerzitě v Oděse.[1]
V roce 1921 podnikl aliju do britské mandátní Palestiny v letech 1923 až 1948 působil jako učitel a později ředitel na učitelském semináři v Jeruzalémě. V roce 1936 se stal odborným asistentem přednášejícím moderní židovské dějiny na Hebrejské univerzitě v Jeruzalémě. V roce 1948 se na téže univerzitě stal profesorem a v roce 1952 pak emeritním profesorem. Jako historik popsal sionismus v diaspoře jako „širokou řeku, do níž se vlévají všechny malé potoky a potůčky židovského boje v průběhu dějin,“[2] a datoval jeho počátky do roku 1700, kdy, podle historických zdrojů odešla první vlna polských Židů do Jeruzaléma. Věřil, že „mesiášský neklid“ hrál v židovských dějinách klíčovou roli[3] a zavedl myšlenku meret ha-galut (doslova „vzpoura/revolta diaspory“).[4]
Poslancem izraelského parlamentu byl zvolen v prvních volbách v roce 1949 na kandidátní listině strany Mapaj a v průběhu třetí až šesté vlády (tedy v letech 1952 až 1955) působil jako izraelský ministr školství. Během svého působení v této funkci byl zodpovědný za přijetí zákona o státním vzdělání, který ukončil panující stranickou tendenčnost vzdělávacího systému. V letech 1953 až 1969 byl ředitelem muzea holocaustu Jad Vašem.[5]
Zemřel v roce 1973.
Ocenění
- Dinur je dvojnásobným držitelem Izraelské ceny, jež vznikla z jeho iniciativy[4] v době, kdy stál v čele ministerstva školství. Uděleny mu byly v následujících kategoriích:
- V roce 1967 mu bylo rovněž uděleno ocenění Jakir Jerušalajim (Úctyhodný občan Jeruzaléma).[8]
Dílo
Všechna uvedená díla byla vydána v hebrejštině. Uvedeny jsou jejich anglické názvy.
- Lovers of Zion (1932–1934)
- Our Rabbi Moshe Ben Maimon: His Life, Writings, Activities and Views (1935)
- Simon Dubnow: for his 75th Birthday (1936)
- Israel in its Land: From the First Days of Israel until the Babylonian Exile: Sources and Documents (1938)
- Path Makers: Prominent Figures in the Sad History of the Return to Zion and the Renewal of Israel (1946)
- The Changing of the Generations: Researches and Studies in the History of Israel from Early Modern Times (1955)
- In Memory of Ahad Ha'Am (1957)
- Values and Methods: Problems of Education (1958)
- A Vanished World: Memories of a Way of Life” (Biography) (1958)
- Remember: Issues of the Holocaust and its Lessons (1958)
- Israel in Exile 2nd Edition (expanded) five volumes (1958)
- Days of War and Revolution: Memories of a Way of Life (1961)
- My Generation: Characteristics and Traits of Scholars and Educators, Public Personalities and Gate Keepers (1964)
- Benjamin Zeev Herzl: the Man, his Path and Personality, his Vision and Activities (1968)
- The Struggle of the Generations of Israel for its Land: from the Destruction of Betar until the Renewal of Israel (1975)
- Generations of the Bible: Research and Studies to Understand the Bible and the History of Israel in that Period (1977)
- Generations and Impressions: Researches and Studies in Israeli Historiography, its Problems and its History (1978)
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Ben-Zion Dinur na anglické Wikipedii.
- ↑ a b Ben-Zion Dinur [online]. Kneset [cit. 2010-04-08]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ WISSE, Ruth R. The Brilliant Failure of Jewish Foreign Policy [online]. Židovská agentura, 2007-08-02 [cit. 2008-02-19]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2011-09-28. (anglicky)
- ↑ MORGENSTERN, Arie. Dispersion and the Longing for Zion, 1240-1840 [online]. Židovská agentura [cit. 2008-02-17]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2008-08-29. (anglicky)
- ↑ a b MAROM, Daniel. The Role of Jewish Studies Scholars in Early Zionist Education [online]. Mandel Foundation [cit. 2008-02-17]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2011-07-21. (anglicky)
- ↑ Encyclopaedia Judaica. [s.l.]: [s.n.] Dostupné online. Kapitola Dinur (Dinaburg), Benzion.[nedostupný zdroj]
- ↑ Israel Prize recipients in 1958 [online]. Ministerstvo školství Státu Izrael. Dostupné online. (hebrejsky)
- ↑ Israel Prize recipients in 1973 [online]. Ministerstvo školství Státu Izrael. (hebrejsky)
- ↑ Recipients of Yakir Yerushalayim award [online]. Město Jeruzalém [cit. 2018-08-22]. Dostupné v archivu pořízeném dne 17-06-2011. (hebrejsky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Ben Cijon Dinur na Wikimedia Commons
- (anglicky) Kneset – Ben Cijon Dinur
- (anglicky) Jewish Virtual Library – Mapai Leader Benzion Dinur (Dinaburg) Comments on the Sinking of the Struma
- Členové Knesetu
- Narození v roce 1884
- Úmrtí v roce 1973
- Ukrajinští Židé
- Ministři vlád Izraele
- Nositelé Izraelské ceny
- Izraelští historikové
- Židovští historikové
- Izraelští rabíni
- Pedagogové na Hebrejské univerzitě v Jeruzalémě
- Rabíni 20. století
- Izraelští Židé
- Židovští politici
- Absolventi Humboldtovy univerzity
- Členové Izraelské akademie věd a klasického vzdělávání
- Narození 2. ledna
- Narození v Poltavské oblasti
- Historikové 20. století