Presbytis
![]() | |
---|---|
![]() Hulman mitrový (Presbytis femoralis) | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | živočichové (Animalia) |
Kmen | strunatci (Chordata) |
Podkmen | obratlovci (Vertebrata) |
Třída | savci (Mammalia) |
Řád | primáti (Primates) |
Podřád | Haplorhini |
Infrařád | opice (Simiiformes) |
Čeleď | kočkodanovití (Cercopithecidae) |
Podčeleď | hulmani (Colobinae) |
Rod | hulman (Presbytis) Eschscholtz, 1821 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Presbytis (česky hulman, toto jméno je však používáno pro větší množství rodů) je rod opic z čeledi kočkodanovití (Cercopithecidae) a podčeledi hulmani (Colobinae). V české literatuře se někdy označují jako menší hulmani.[1]
Systematika
Rod zahrnuje celkem jedenáct druhů:[2]
- druh Presbytis chrysomelas Müller, 1838
- druh Presbytis comata (Desmarest, 1822) – hulman sundský
- druh Presbytis femoralis (Martin, 1838) – hulman mitrový
- druh Presbytis frontata (Müller, 1838) – hulman běločelý
- druh Presbytis hosei (Thomas, 1889) – hulman šedý
- druh Presbytis melalophos (Raffles, 1821) – hulman černochocholatý
- druh Presbytis natunae (Thomas & Hartert, 1894)
- druh Presbytis potenziani (Bonaparte, 1856) – hulman mentavejský
- druh Presbytis rubicunda (Müller, 1838) – hulman kaštanový
- druh Presbytis siamensis (Müller & Schlegel, 1841)
- druh Presbytis thomasi (Collett, 1893) – hulman ebenový
Počet hodnocených druhů je nicméně v rámci jednotlivých systémů nestálý, a to na základě tendence určité populace/poddruhy buďto osamostatňovat („splitting“), anebo naopak klasifikovat v rámci jednoho druhu („lumping“). Například v případě hulmana mentavejského (P. potenziani) ze stejnojmenného souostroví se lze setkat se systémem, kdy je dělen do poddruhů P. p. siberu z ostrova Siberut a P. p. potenziani z ostrovů Sipora, Severní Pagai a Jižní Pagai; anebo se systémem, v němž jsou oba tyto poddruhy povýšeny na samostatné druhy.[3][4]
Situaci komplikuje fakt, že rod Presbytis je jedním z nejdiverzifikovanějších rodů starosvětských primátů a popsáno bylo více než 50 rozličných barevných variant. Evoluce asijských hulmanů byla ovlivňována dramatickými geologickými a klimatickými změnami v regionu Sundalandu během posledních milionů let. Studie mitochondriálního genomu z roku 2011 předpokládá, že rod prošel dvěma evolučními radiacemi, první v pozdním miocénu a druhou v raném až středním pleistocénu. Dobu divergence mezi rody Presbytis a Trachypithecus autoři studie odhadují na zhruba 11,5 (9–14) milionů let.[3]
Popis
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Sumatran_Surili_%28Presbytis_melalophos%29.jpg/220px-Sumatran_Surili_%28Presbytis_melalophos%29.jpg)
Hulmani rodu Presbytis jsou poměrně malé opice, dosahují zhruba velikosti menších makaků. Prodloužené končetiny, stavba kolenou i celková nižší tělesná hmotnost dělají z hulmanů velmi dobré skokany. Pohlavní dimorfismus je nevýrazný, samci nevykazují žádné excesivní druhotné pohlavní znaky. U některých druhů mohou být samice dokonce o něco málo větší než samci. Ve zbarvení srsti jednotlivých druhů/poddruhů existuje výše zmíněná variabilita, srst je pestřejší než v případě zástupců rodu Trachypithecus. Mláďata se vyznačují typickým pásovým nebo křížovým vzorem.[1][5]
Biologie
Hulmani rodu Presbytis jsou rozšířeni v regionu Sundalandu, tj. od Thajska a západní Malajsie až po Sumatru, Borneo, Jávu a Mentavajské ostrovy. Nepronikli však směrem na východ do Wallacey, a schází proto na Sulawesi. Jde typicky o opice různých vnitrozemských lesních porostů, ačkoli se spíše vyhýbají bažinatým a horským lesům. Obývají stromové patro, kde se typicky pohybují pomocí obratného skákání, mohou však sestupovat i do podrostu.[1][5]
Nejčastějším sociálním uspořádáním je jednosamcová sociální skupina. Výjimečně se objevují skupiny mnohosamcového-mnohosamicového charakteru nebo monogamie (jež je však typická např. pro hulmany mentavejské). Potravní spektrum může být různorodé, ve srovnání s rodem Trachypithecus jsou však tyto opice mnohem plodožravější.[1][5]
Většina hulmanů rodu Presbytis spadá v důsledku lidského tlaku do některé z kategorie IUCN pro ohrožené druhy. Hulman mentavejský, hulman mitrový či hulman Presbytis chrysomelas jsou pokládány za druhy kriticky ohrožené.
Odkazy
Reference
- ↑ a b c d VANČATA, Václav. Primatologie – Díl 2. Catarrhina - opice a lidoopi. Praha: Univerzita Karlova, 2003. S. 88–90.
- ↑ hulman [online]. BioLib [cit. 0222-11-25]. Dostupné online.
- ↑ a b MEYER, Dirk; RINALDI, Ir. Dones; RAMLEE, Hatta. Mitochondrial phylogeny of leaf monkeys (genus Presbytis, Eschscholtz, 1821) with implications for taxonomy and conservation. Molecular Phylogenetics and Evolution. 2011-05-01, roč. 59, čís. 2, s. 311–319. Dostupné online [cit. 2022-11-25]. ISSN 1055-7903. DOI 10.1016/j.ympev.2011.02.015. (anglicky)
- ↑ Quinten, M, Setiawan, A., Traeholt, C., Cheyne, S.M. & Whittaker, D. 2020. Presbytis siberu. The IUCN Red List of Threatened Species 2020: e.T39816A17986963. https://dx.doi.org/10.2305/IUCN.UK.2020-2.RLTS.T39816A17986963.en. Accessed on 25 November 2022.
- ↑ a b c FLEAGLE, John G. Primate Adaptation and Evolution. 3. vyd. San Diego: Elsevier, 2013. Dostupné online. ISBN 978-0-12-378632-6. S. 144.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Presbytis na Wikimedia Commons
Taxon Presbytis ve Wikidruzích