Vantro
Vantro betegner i religiøse sammenhænge en tvivl på eller direkte afvisning af det, som andre opfatter som den sande tro. Mere generelt bruges udtrykket også om manglende tro på bestemte udsagn.[1]
For kristendommen har dette for eksempel traditionelt drejet sig om et menneske, der ikke anerkender Jesu guddommelighed, eller som ikke er blevet døbt.[2][3] I moderne tider er betegnelsen vantro dog ved at glide lidt ud af daglig sprogbrug;[kilde mangler] således skelner kristendommen snarere mellem ikke-kristne,[kilde mangler] der er mennesker med en anden religion end den kristne, og ikke-troende, der er mennesker der ikke bekender sig til nogen religion (ateisme).
Ifølge Koranen er jøder og kristne ikke-vantro,[kilde mangler] men hører til kategorien "Bogens folk" eller "Skriftens folk", det vil sige folkeslag som tror på den ene almægtige Gud, og som Gud har åbenbaret sig for. De vantro er blandt andet polyteister, buddhister og hinduer. Profeten Muhammad betegnede jøder og kristne som "dhimma" folk, det vil sige beskyttede folk. I Koranen (29,46) hedder det: "Og strides ikke med Skriftens folk undtagen med det bedste og skønneste (argument)... Og sig (til dem): Vi tror på det, som er blevet åbenbaret os og åbenbaret jer, og vores Gud og jeres Gud er een og samme, og vi har underkastet os Ham".[4]
Referencer
- ^ "vantro" i Den Danske Ordbog. Hentet 30. november 2020.
- ^ "1910 Catholic Encyclopedia"
- ^ Russell B. Shaw, Peter M. J. Stravinskas, Our Sunday Visitor's Catholic Encyclopedia, Our Sunday Visitor Publishing, 1998, ISBN 0-87973-669-0 pg. 535
- ^ "Arkiveret kopi". Arkiveret fra originalen 15. maj 2021. Hentet 4. maj 2021.
Se også
| Spire Denne religionsartikel er en spire som bør udbygges. Du er velkommen til at hjælpe Wikipedia ved at udvide den. |