Suella Braverman
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/af/Official_portrait_of_Suella_Braverman_MP_crop_2.jpg/220px-Official_portrait_of_Suella_Braverman_MP_crop_2.jpg)
Sue-Ellen Cassiana "Suella" Braverman (neiuna Fernandes; sündinud 3. aprillil 1980 Londonis Harrow asumis) on Suurbritannia jurist ja poliitik, ta on Konservatiivse Partei liige. Ta oli 6. septembrist 2022 kuni 19. oktoobrini 2022 ja 25. oktoobrist 2022 kuni 13. novembrini 2023 Suurbritannia siseminister.
Tema India päritolu vanemad immigreerusid Suurbritanniasse 1960. aastatel Keeniast ja Mauritiuselt. Tema ema Uma Fernandes oli meditsiiniõde ja Brenti linnavolinik ning konservatiivide kandidaat 2003. aasta vahevalimistel ning tema Goas sündinud isa Christie Fernandes töötas elamuühistus.
Ta sündis 1980. aastal Londonis Harrow's ja kasvas üles Wembleys. Ta õppis Cambridge'i Ülikooli Queen's College'is õigusteadust ja oli ülikooli konservatiivide assotsiatsiooni president. Samuti õppis ta Prantsusmaal Panthéon-Sorbonne'i ülikoolis Euroopa õigust ja Prantsuse õigust ning lõpetas magistrikraadiga.
Aastal 2005 sai tast advokaat Inglismaal ja Walesis. Vandeadvokaadina oli ta spetsialiseerunud äriõigusele, haldusõigusele, immigratsioonile ja planeerimisele. Lisaks Inglismaale ja Walesile on ta litsentseeritud advokaat Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis.
Ta kandideeris esmakordselt 2005. aasta üldvalimistel Leicesteri idapoolses valimisringkonnas, kuid kaotas leiborist Keith Vazile. Ta kandideeris ka 2012. aasta Londoni linnavolikogu valimistel Konservatiivse Partei nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.
Ta valiti 2015. aasta üldvalimistel Farehami valimisringkonnast alamkojasse 56,1 protsendiga häältest.
2016. aasta Suurbritannia Euroopa Liidu liikmesuse referendumil toetas ta Brexitit ehk Ühendkuningriigi lahkumist Euroopa Liidust. Ta oli Brexiti-meelsete konservatiivide parlamendiliikmete rühma Euroopa uurimisrühma esimees, kuni 2018. aasta jaanuaris määrati ta Brexiti-ministeeriumi parlamentaarseks aseriigisekretäriks. Ta astus tagasi novembris 2018, protesteerides peaminister Theresa May läbiräägitud Brexiti-leppe vastu.
Veebruaris 2020 määrati ta Inglismaa ja Walesi ning Põhja-Iirimaa peaprokuröriks.
6. septembrist 2022 kuni 19. oktoobrini 2022 ning 25. oktoobrist 2022 kuni 13. novembrini 2023 oli ta Suurbritannia siseminister.
Isiklikku
Ta on abielus ja kahe lapse ema. Usutunnistuselt on ta budist; parlamendis andis ta ametivande hoides kätt Dhammapadal.