SS-N-2 סטיקס
![]() | |
טיל סטיקס | |
מידע בסיסי | |
---|---|
קוד נאט"ו | SS-N-2 Styx |
ייעוד | טיל ים-ים |
ארץ ייצור |
![]() |
יצרן |
MKB Raduga ![]() |
תקופת השירות |
1960–הווה (כ־64 שנים) ![]() |
מאפיינים כלליים | |
משקל | 2,125 ק"ג |
ממדים | |
אורך | 5.2 מטר |
קוטר | 76 ס"מ |
ביצועים | |
מהירות | 0.9 מאך |
טווח | 80 ק"מ |
ראש קרב והנחיה | |
ראש קרבי | 513 ק"ג |
![]() ![]() |
P-15 טרמיט (ברוסית: П-15 Термит; קוד דיווח נאט"ו: SS-N-2 סטיקס (SS-N-2 Styx)) הוא טיל ים-ים מתוצרת ברית המועצות.
כינויו של הטיל - סטיקס שאול מהנהר שהקיף את השאול במיתולגיה היוונית, ושימש כינוי לגיהנום בנצרות הקתולית.
פיתוח
[עריכת קוד מקור | עריכה]טיל הסטיקס פותח בשנות החמישים והיה מבוסס על מבנה המטוס יאק 1000 שנבנה בשנת 1951. לטיל כנפוני דלתא, גוף גלילי מעוגל ושלושה משטחי שליטה בזנב. על אף ממדיו הגדולים יחסית לטילי ים-ים יוצר הסטיקס בכמויות גדולות ויוצא למדינות ברית ורשה רבות. ביות הטיל מתבצע באמצעות מכ"ם אקטיבי המותקן בחרטומו ומשדר אלומת חרוט לכוון המטרה. מנגנון הביות והנעילה של המכ"ם על המטרה הוא מנגנון סריקה קונית. מנגנון זה נחשב בזמנו מתקדם ובעל דיוק וביצועיים טובים מאוד. בטיל מותקן מנוע רקטי של דלק נוזלי כאשר יתרת הדלק שלא נשרפת במהלך היעף למטרה מתוכננת לשמש להגברת עוצמת הפיצוץ כמעין פצצת תבערה. הטיל טס בגובה 120–250 מטר מעל פני הים.
התשתית שהטיל דרש בספינה הייתה בסיסית מאוד וכלל קופסת הפעלה אנלוגית קטנה, על כן, למרות ממדיו הגדולים של הטיל, ניתן היה להתקחנו גם על כלי שיט קטנים מאוד, (מגודל של 60 טון כ-25 מטר אורך.)
הטיל היווה הצלחה גדולה מאוד בתקופתו וציים רבים בעולם הצטיידו בו, מדינות לא מעטות אף פיתחו קווי יצור לטיל זה.
עקב הצלחתו הגדולה, שימש הטיל בשימוש מבצעי עשרות שנים, בתקופה זו בוצעו בו שיפורים ושיכלולים רבים, כולל במערכת הביות ובעמידות שלו כנגד ל"א. (חלק משיפורים אלו לא נכלל בגירסות היצוא של הטיל).
פעילות מבצעית
[עריכת קוד מקור | עריכה]טילי סטיקס סופקו לציי מצרים וסוריה בראשית-אמצע שנות השישים, והחלו את עידן ספינות הטילים במזרח התיכון.
במלחמת ששת הימים לא נעשה שימוש בטילי הסטיקס אף על פי שהיו מבצעיים. ב-21 באוקטובר 1967, כארבעה חודשים לאחר המלחמה, טובעה המשחתת אח"י אילת באמצעות ארבעה טילי סטיקס שנורו לעברה מספינות טילים מצריות מדגם קומאר שעגנו בנמל פורט סעיד. אחד הטילים שנורו החטיא את הספינה והתפוצץ במים. טיל זה גרם לנפגעים רבים בקרב החיילים שנטשו כבר את הספינה וגרם להם לפציעות פנימיות כתוצאה מהדף הפיצוץ במים.
ב-13 במאי 1970 טיבעה ספינת טילים מצרית מדגם קומאר את ספינת הדיג הישראלית "אורית" מצפון לימת ברדוויל בצפון סיני באמצעות טילי סטיקס. שניים מהדייגים בספינה נהרגו ושניים אחרים נפצעו. תקרית זו הוכיחה, בניגוד להערכות, כי לטיל יכולת פגיעה גם במטרות קטנות.
בשנת 1971 השתמשה הודו בטיל כנגד פקיסטן, ובשנות השמונים השתמשה בו איראן במהלך מלחמת איראן–עיראק.
במלחמת יום הכיפורים נעשה שימוש בטילי סטיקס בקרב לטקיה ובקרב טרטוס על ידי ספינות של צי סוריה ובקרב דמייט על ידי ספינות של צי מצרים, כנגד ספינות טילים ישראליות. אף אחד מטילי הסטיקס לא פגע בכלי השיט של חיל הים שביצע תמרוני התחמקות והשתמש במוץ ובלוחמה אלקטרונית כנגד ראש ביות המכ"ם שמותקן בראש הטיל.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/ff/INS_Chamak_%28K95%29_fires_a_P-15_Termit_missile.jpg/220px-INS_Chamak_%28K95%29_fires_a_P-15_Termit_missile.jpg)
מדינות משתמשות
[עריכת קוד מקור | עריכה]ברית המועצות, רוסיה, אלג'יריה, אנגולה, בולגריה, סין, קובה, הודו, עיראק, לוב, קוריאה הצפונית, פולין, רומניה, סרביה, סומליה, סוריה, וייטנאם.
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- אלי שחף, הטיל שהכריע את אחי אילת הסטיקס, 'מערכות ים' 88, פברואר 1968, ע' 34 -35.