„Caldococcus” változatai közötti eltérés
Új oldal, tartalma: „{{Taxobox | domain = Archaea | regnum = Crenarchaeota | phylum = Crenarchaeota | classis = Thermoprotei | ordo = Desulfurococcales | genus = '''''Ca…” |
(Nincs különbség)
|
A lap 2016. március 1., 22:52-kori változata
Caldococcus | ||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Rendszertani besorolás | ||||||||||||
| ||||||||||||
Szinonimák | ||||||||||||
| ||||||||||||
Fajok | ||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Caldococcus témájú rendszertani információt. |
A Caldococcus egy Archaea nem a Desulfurococcales rendben. Az archeák – ősbaktériumok – egysejtű, sejtmag nélküli prokarióta szervezetek.
Leírása
Tagjai a nemnek obligát anaerobak, hipertermofilak, gömb alakúak, szulfidot redukálnak, és ként oxidálnak. Megtalálhatóak a termálvízben például a Yellowstone Nemzeti Parknál.[1][2]
Caldococcus noboribetus
Caldococcus noboribetus géneket megváltoztattak hogy megértsék a jellemzőit a izocitrát dehidrogenáz ősi fehérjének. Egy tanulmány támogat egy elméletet miszerint az utolsó univerzális közös ős termofil vagy hipertermofil volt.[3]
Egy izocitrát dehidrogenázt (ICDH) kódoló gént a Caldococcus noboribetusból klónozták, és szekvenálták. Egy aminosav szekvenciája az ICDH-nak hasonlóságokat mutat a Vibrio és E. coli fajokban talált bakteriális ICDH génekkel. Az utóbbi szekvenciái körülbelül 50%-ban azonos az archeális ICDH-val. Az E. coliban a gént egy T7 promoterrel lekötve expresszállták és a kapott molekulatömege a génterméknek körülbelül 48,000 volt. Ez a becslés konzisztens volt egy aminosav szekvenciából levezetett becsléssel. A gén termék egy NADP függőséget is mutat azért hogy működjön 80 °C-nál. A ICDH gént a C. noboribetusból izolálták hogy bizonyítsák a magasabb termostabilitását mint a gazdasejtből származó ICDH-é.[4] Ettől az információtól valószínű hogy ez a faj információt nyújthat egy ősi hipertermofilre vonatkozólag. Az ilyen információ segít építeni egy teljes filogenetikai fát a hipertermofil archeáknak.
Caldococcus litoralis
GC-tartalma jelentősen, 14%-ban eltér a Thermococcus celerétől. Szabálytalan gömb alakú, 0.7-2.1 µm méretű. A fajt egy forró vulkáni kürtőből izolálták a Kunashir szigeten, Japánban. Tengeri és extrém termofil szervezet, képes nőni 55-100°C között, az optimális hőmérséklet 88°C. Képes növekedni 5.9 -7.0 pH között optimális érték 6.4. Optimális körülmények alatt a generációs idő 44 perc 6 g pepton per literrel, és elemi kénnel, és egy elektron akceptorral.
Obligát anaerob. Peptideket használ szén és energiaforrásként, elemi kén jelenlétében nő, amit hidrogén-szulfiddá redukál.
Rezisztens a következő anyagokra: vankomicin, klóramfenikol, benzil-penicillin, sztreptomicin, és rifampicin. RNS-polimeráza nem reagál antitestekkel Desulfurococcus RNS-polimeráz ellen. GC-tartalma 41.0 ± 0.2 mol%.[5]
Források
- ↑ http://www.rcn.montana.edu/resources/organisms/organisms.aspx?nav=11&tid=1&did=1
- ↑ Brock Biology of Microorganisms (10th ed.). Madigan, M.T., Martinko, J.M., and Parker, J. 2003. Prentice Hall. 467p
- ↑ http://www.researchgate.net/publication/8045357_Thermostability_of_ancestral_mutants_of_Caldococcus_noboribetus_isocitrate_dehydrogenase
- ↑ Aoshima, M., Yamagishi, A., and Oshima, T. "Eubacteria-type isocitrate dehydrogenase from an archaeon: cloning, sequencing, and expression of a gene encoding isocitrate dehydrogenase from a hyperthermophilic archaebacterium, Caldococcus noboribetus." Arch. Biochem. Biophys. (1996) 336:77-85.
- ↑ SVETLICHNYI V, A, et al. "Caldococcus-Litoralis New-Genus New-Species A New Marine Extremely Thermophilic Archaebacterium Reducing Elemental Sulfur." Mikrobiologiya 56.5 (1987): 831-838. Biological Abstracts 1969 - Present. Web. 23 Nov. 2013.