Fűz
Fűz | ||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Salix x sepulcralis hibrid fűzfa
| ||||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||
Alnemzetségek, fajcsoportok | ||||||||||||||||||||
A szövegben részletezve | ||||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Fűz témájú médiaállományokat és Fűz témájú kategóriát. |
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b8/Willow.jpg/265px-Willow.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f0/Eur%C3%B3pai_szomor%C3%BAf%C5%B1z.jpg/265px-Eur%C3%B3pai_szomor%C3%BAf%C5%B1z.jpg)
A fűz vagy fűzfa (Salix) a fűzfafélék (Salicaceae) család névadó nemzetsége. Mintegy négyszáz faja főképp a Föld északi féltekéjén honos, közülük több a Kárpát-medencében is él.
Elterjedése, élőhelye
[szerkesztés]Szinte mindenütt megtalálható az északi flórabirodalom csapadékosabb vidékein. Néhány faj a száraz klímához is alkalmazkodott, de ezek szinte egytől egyig bokor termetűek. Magyarországon mintegy huszonhárom fajuk honos.
A nemzetség evolúciósan kevéssé stabilizálódott: a fajok gyakran hibridizálnak, ezért elkülönítésük sokszor nehéz. Több változatot mesterségesen, keresztezéssel hoztak létre.
Megjelenése, felépítése
[szerkesztés]Fás szárú, cserje- vagy fa termetű, lombhullató, kétlaki évelő növény. A sok fajnak számos közös tulajdonsága van. A fa alakú füzek előbb karógyökeret növesztenek, majd az ebből dúsan elágazó oldalgyökerek rendszerét. A cserje alakú füzek gyökérzete kezdettől nagyon szerteágazó. A gyökérzet jellegét mindig erősen befolyásolják a talaj tulajdonságai.
Kérge eleinte sima zöld vagy vöröseszöld, később – különösen az alsó néhány méteren – mély, hosszanti barázdákkal felrepedezik.
Szórt állású rügyei a legtöbbször hosszúkásak, keskenyek, ághoz simulóak, kopaszok, fénylők vagy finoman molyhosak. A legtöbb faj hajtásai hosszúak, vékonyak, hajlékonyak, sárgás- vagy vöröseszöldek, gyakran lecsüngők. A porzós füzérek néhány kisebb lomblevél felett a rövid oldalhajtások csúcsán fejlődnek, hosszúságuk általában nem haladja meg az 5 cm-t. A mindössze két porzóból álló porzós virágok a füzérben rövid, kanalas murvalevelek tövében ülnek. A termős füzérek a porzósakhoz hasonló hosszúságúak, a termős virágok mindössze egy hosszú, kúpos termőből állnak, melynek csúcsán jól látható a két karéjú bibe. A virágok murvalevelei zöldes fehérek, csak a tövükön szőrösek, a porzós és a termős virágban egyaránt vannak nektármirigyek. A fűzfák termése két kopáccsal nyíló tok, melyből a repítő szőrös magvak nyár elején messzire szállnak a széllel.
Leveleinek nyele általában rövid, a lemezek keskenyek, hosszúkásak, lándzsásak, vagy tojásdadok, esetleg apró kerekdedek. A szélük finoman fűrészelt, esetleg ép és hullámosak.
Az ép szélű murvalevelek hónaljában növő, egyivarú virágai nagyon egyszerűek: a virágtakaró hiányzik, a porzós virágokban kevés porzó van, a termős virágokban egyetlen termő. Bár a köznyelvben a fűzfák virágzatát barkának nevezik, virágzatuk felálló, ezért helyesen füzér, megporzásukat pedig nem a szél, hanem a rovarok végzik. A virágok tövében nektárt termel. A nőivarú virágok fehérek vagy zöldek, a porzós füzérek sárgák, esetleg pirosak. A barka a Húsvéthoz, pontosabban a Húsvét vasárnapját egy héttel megelőző Virágvasárnaphoz kötődik bennünk. Ilyenkor árulják a virágárusok a virágzás előtti barkát, ami akkor a legmutatósabb.
Termése sokmagvú, több kopácsú tokokból álló füzér. A magvak alig 1 mm hosszúak, zöldesbarnák.
Életmódja, élőhelye
[szerkesztés]Laza és kötött talajon egyaránt megél. Kétlaki.
A fehér fűz várható élettartama meghaladja a 100 évet. A fűzfák vesszői nedves közegben könnyen gyökeresednek. Vízparton, ahol gyakoriak az áradások, még az idősebb törzsek is gyakran fejlesztenek szakállszerű járulékos gyökérkötegeket. Ez a nedves környezethez való alkalmazkodásra vezethető vissza. A fűzfák továbbá jól tűrik az erős metszést.
A legtöbb faj erősen fény- és vízigényes, ezek főleg folyó- és állóvizek partján, ártereken nőnek; az ilyen erdőtársulásokban:
- ártéri puhafaligetekben (Salicion albae),
- bokorfüzesekben (Salicion triandrae),
gyakran állományalkotók. Az időszakos vízborítást is jól tűrik. Más fajok a magashegységi sziklacserjésekben nőnek.
Magyarországon február–márciusban virágzik; virágait rovarok porozzák be. Termése május–júniusban érik be. Magról és dugványról is jól szaporodik, kitűnően sarjad. Különösen az első években rendkívül gyorsan nő.
Felhasználása
[szerkesztés]A fűz fája szórt likacsú, színes gesztű, könnyű, lágy, jól faragható. Szíjácsa sárgásfehér, gesztje vörösesbarna. A fa puha és nincsenek benne tartósító anyagok – csersav, gyanta, viasz stb., ezért leginkább faragványokat, háztartási eszközöket, gyufát, cellulózt és papírt készítenek belőle. Hajlékony vesszőiből kosarat és bútorokat fonnak. A legjobb minőségű krikettütők szintén fűzfából készülnek.[1]
A kinin fölfedezése előtt a fűzfakéreg főzete volt a malária legjobb orvossága. A főzet gyulladásgátló, antiszeptikus, lázcsillapító, vérzéscsillapító hatású. Hatóanyagai:
- szalicin,
- katechin,
- csersav,
- gyanta,
- enzimek,
- oxalát.
Ajánlják:
- belső vérzések,
- bélhurut,
- reuma,
- ízületi bántalmak,
- gyomorhurut,
- lázzal járó megfázás ellen,
- fagyott testrészek,
- aranyeres bántalmak,
- gombás bőrbetegségek kezelésére.
Kivételes tűrőképessége folytán erdőgazdaságilag (a nedves, csapadékos környezetben) igen jelentős. Az ilyen élőhelyeken pionír fajként agresszíven terjeszkedő kecskefűz az egyéb erdők telepítését erősen gátolhatja.
Rendszertani felosztása
[szerkesztés]A rendkívül fajgazdag nemzetséget négy alnemzetségre bontják, azokat pedig további fajcsoportokra:
- Salix subg. Salix:
- S. sect. Amygdalinae
- mandulalevelű fűz (Salix triandra)
- S. sect. Eriostachyae
- S. sect. Floridanae
- S. sect. Fragiles
- törékeny fűz (Salix fragilis)
- S. sect. Glandulosae
- S. sect. Humboldtianae
- S. sect. Longifoliae
- S. sect. Magnificae
- S. sect. Salicaster
- babérfűz (Salix pentandra)
- S. sect. Salix
- fehér fűz (Salix alba),
- babiloni szomorúfűz (Salix babylonica),
- S. sect. Subalbae
- S. sect. Urbanianae
- S. sect. Amygdalinae
* Salix subg. Caprisalix:
- S. sect. Vetrix
- kecskefűz (Salix caprea, Salix capra),
- füles fűz (Salix aurita) – védett,
- rekettyefűz (Salix cinerea),
- S. sect. Incubaceae
- serevényfűz (Salix rosmarinifolia)
- S. sect. Villosae
- S. sect. Cordatae
- S. sect. Arbuscella
- nehézszagú fűz (Salix foetida)
- S. sect. Balsamiferae
- S. sect. Lanatae
- S. sect. Daphnoideae
- boroszlánképű fűz (Salix daphnoides)
- S. sect. Viminales
- kosárkötő fűz (Salix viminalis)
- S. sect. Subviminales
- S. sect. Canae
- parti fűz (Salix elaeagnos),
- S. sect. Purpurea
- S. sect. Sitchenses
- S. sect. Denticulatae
- S. sect. Vetrix
* Salix subg. Chamaetia:
- S. sect. Chamaetia
- S. sect. Diplodictyae
- S. sect. Glaucae
- S. sect. Lindleyanae
- S. sect. Maccallianae
- S. sect. Myrtosalix
- S. sect. Myrtilloides
- S. sect. Retusae
- Salix subg. Chosenia egy fajjal:
- Chosenia arbutifolia
A kultúrában
[szerkesztés]Az ókori görögök hite szerint a múzsák szent fája volt. Úgy tartották, hogy a múzsák a Helikonon, azaz a Fűzfák hegyén laknak.
A középkorban a fűzfát a boszorkányok, tündérek szent fájának tartották. Az európai kultúrában a szomorúfűz (mint neve is mutatja) a boldogtalan szerelem és a gyász jelképe.
Szabó Pál A béresasszony legendája című novellájában Fekete Ferencnének nincsen gyereke, azt mondják gonoszkodva neki, hogy majd akkor lesz, ha kivirágzik a bivalyos ostornyele. Férje el is ülteti az ágyuk mellett a bivalyos eltört ostornyelét, és a fűzfából készült ostornyél valóban ki is hajtott, Rebeka pedig teherbe esett.
Szólásokban
[szerkesztés]- Fűzfa alatt esküdtek: házasság nélkül élnek együtt.
- Letette a fűzfa széket: a kelleténél tovább marad valahol látogatóban.
- Megjön, mint a fűzfa (síp) tavaszkor: engedékennyé válik, megbékél.
- Azt a fűzfán fütyülő (, jégen kopogó) rézangyalát! tréfás káromkodás.
- Fűzfából a sípot könnyű megcsinálni: jól megmunkálható anyaggal könnyű dolgozni.
- Fűzfa hegedűhöz nádvonó illik: szegény emberhez szegény házastárs való.
- Fűzfakatonának kár a fringia a kezébe: a gyáva katona semmit sem ér.[2]
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ The Australian Cricket Bat Willow Project (angol nyelven). CricketBatWillow.com.au. [2019. március 2-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. április 24.)
- ↑ O. Nagy Gábor: Magyar szólások és közmondások, Gondolat, 1966.
Források
[szerkesztés]- Kempelen Farkas digitális tankönyvtár 4. Ártéri erdők fája, a fűzfa Archiválva 2008. március 27-i dátummal a Wayback Machine-ben
- A növényi kivonatok alapanyagai
- Fűzek
- A fűz (Salix sp.) jelentősége a vad élőhelyének a fejlesztésében Archiválva 2008. június 17-i dátummal a Wayback Machine-ben
- Klád: Euasterid I