Halotrichitt
Utsjånad
Halotrichitt | |||
![]() Ein prøve av halotrichitt | |||
Generelt | |||
---|---|---|---|
Kategori | Sulfatmineral | ||
Kjemisk formel | FeAl2(SO4)4·22H2O. | ||
Strunz-klassifisering | 07.CB.85 | ||
Krystallsymmetri | Monoklin sfenoidal H-M-symbol: (2) Romgruppe: P 2 | ||
Einingscelle | a = 20.51 Å, b = 24.29 Å, c = 6.18 Å; β = 100.99°; Z=4 | ||
Identifikasjon | |||
Farge | fargelaus til kvit, gulaktig, grønaktig | ||
Krystallform | Nåleforma til asbestforma grupper, skorper og utfellingar | ||
Krystallsystem | Monoklin | ||
Kløyv | Dårleg på {010} | ||
Brot | Muslig | ||
Fastleik | Sprø | ||
Mohs hardleiksskala | 1.5 - 2 | ||
Glans | glasaktig | ||
Transparens | Gjennomsiktig, gjennomskineleg | ||
Spesifikk vekt | 1.89 | ||
Optiske eigenskapar | |||
Optiske eigenskapar | Toaksa (-) | ||
Brytingsindeks | nα = 1.480 nβ = 1.486 nγ = 1.490 | ||
Dobbeltbryting | δ = 0.010 | ||
2V-vinkel | Målt: 35° | ||
Oppløyselegheit | Oppløyseleg i vatn | ||
Andre eigenskapar | Skarp smak | ||
Kjelder | [1][2][3] |
Halotrichitt er eit fibrig mineral med samansetjing FeAl2(SO4)4·22H2O, som vert danna som forvitringsprodukt, særleg på overflata av svarte skifer.
Det er funne i små mengder i Noreg, i Sør-Fron, Lom og Gamlebyen i Oslo.
Kjelder
[endre | endre wikiteksten]- Halotrichitt. (14. februar 2009). I Store norske leksikon. Henta 14. februar 2014 frå http://snl.no/halotrichitt.