Halvard Grude Forfang
Halvard Grude Forfang | |||
---|---|---|---|
Født | 24. des. 1914[1]![]() | ||
Død | 6. juli 1987[1]![]() | ||
Beskjeftigelse | Samfunnsviter ![]() | ||
Utdannet ved | Universitetet i Oslo | ||
Nasjonalitet | Norge |
Halvard Grude Forfang (født 24. desember 1914 i Bærum, død 6. juli 1987 i Lillehammer) var en norsk skolemann, kjent som rektor ved Nansenskolen i mer enn 20 år.[2]
Han vokste opp i et kulturrikt borgerhjem i Bærum, preget av målsak og folkeviseleik. Han tok artium i 1934, og ble cand.philol. i 1941 på en avhandling om Ivar Kleiven, som ble utgitt i 1945. Etter noen år som lærer i Asker og på Lillehammer ble han i 1946 ansatt ved Nansenskolen. Han ble raskt rektor ved skolen, og fortsatte som rektor til 1971. I Forfangs tid utviklet skolen seg til dagens form, den kom inn under lov om folkehøgskoler i 1959.
Han fortsatte ved skolen til han ble pensjonist i 1981. Han var statsstipendiat fra 1978. Hans forfatterskap omfatter boken om Kleiven, to bøker om Nansenskolen og boken Voltaire i Vågå (1982). Boken Paul Botten-Hansen og hollenderkretsen utkom posthumt i 1990.
Halvard Grude Forfang var søstersønn av Karen Grude Koht.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Halvard_Forfang, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ «(no) Halvard Grude Forfang» i Norsk biografisk leksikon.