mulighet
Norsk
Substantiv
mulighet m og f (bokmål), c (riksmål)
Andre former
- mogelegheit (nynorsk)
- mogeligheit (nynorsk)
- moglegheit (nynorsk)
- mogligheit (nynorsk)
- mulegheit (nynorsk)
- muligheit (nynorsk)
Etymologi
Antonymer
Uttale
Grammatikk
Bøyning (regelrett substantiv hankjønn) | ||||
---|---|---|---|---|
Entall | Flertall | | ||
Ubestemt | Bestemt | Ubestemt | Bestemt | |
en mulighet | muligheten | muligheter | mulighetene | (bokmål/riksmål) |
mulighet | muligheta | muligheter | mulighetene | (bokmål) |
For genitiv av substantiv, se eieform. |
Oversettelser
en viss sannsynlighet
|
|
resultat
|
|