Panteonul din Paris
Panthéon | |
![]() | |
Poziționare | |
---|---|
Coordonate | 48°50′46.4″N 2°20′46″E / 48.846222°N 2.34611°E |
Localitate | Paris |
Arondismente municipale în Franța | Arondismentul 5 din Paris |
Țara | Franța |
Adresa | Place du Panthéon |
Edificare | |
Arhitect | Jacques-Germain Soufflot |
Stil artistic | Neoclasic |
Tip | Necropolă |
Data începerii construcției | 1757 |
Data finalizării | 1790 |
Înălțime | 83 m |
Proprietar | Statul francez |
Clasificare | |
Statutul patrimonial | Clasat (1920, 2008) |
Prezență online | site web oficial |
Modifică date / text ![]() |
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/31/Pierre-Antoine_de_Machy_-_Le_Panth%C3%A9on.jpg/220px-Pierre-Antoine_de_Machy_-_Le_Panth%C3%A9on.jpg)
Panteonul din Paris (în franceză Panthéon) este o clădire în arondismentul 5 din Paris, Franța, construită la sfârșitul secolului al XVIII-lea de arhitectul Jacques-Germain Soufflot ca biserică dedicată sfintei Genoveva (Sainte-Geneviève). În timpul Revoluției Franceze edificiul a fost profanat, iar în prezent este un memorial care adăpostește rămășițele pământești ale unor personalități franceze marcante. Este un exemplu al arhitecturii neoclasiciste, cu fațada inspirată după cea a Panteonului din Roma.
Istoric
[modificare | modificare sursă]În anul 1744 regele Ludovic al XV-lea a venit la biserica veche din abația Sainte Geneviève să se reculeagă, îndeplinindu-și promisiunea făcută când era bolnav. Cu aceasta ocazie, canonicii regulari din abație au primit promisiunea că regele va renova biserica pe cheltuiala sa.[1] În 1755 proiectul a fost încredințat arhitectului Jacques-Germain Soufflot. Lucrările au început un ani mai târziu. A fost nevoie de zece ani pentru construirea criptei. La data decesului lui Soufflot, lucrări de structură erau bine avansate. Construcția a fost terminată în 1790 sub conducerea lui Maximilien Brébion și Jean-Baptiste Rondelet.[1] Prin decretul din 4 aprilie 1791 biserica a fost transformată într-un templu laic în onoarea marilor oameni ai națiunii,[2] iar crucea de pe cupolă a fost înlocuită cu reprezentarea unui geniu mitologic. Asupra acestei din urmă măsuri s-a revenit ulterior.
Descriere
[modificare | modificare sursă]Personalități înmormântate la Panthéon
[modificare | modificare sursă]Până la 2015, 73 de personalități erau înmormântate la Panthéon, inclusiv 24 de politicieni, circa douăzeci de militari, câțiva clerici și cinci scriitori.[3] Printre cele mai cunoscute se numără:
Anul înmormântării |
Nume | Mențiuni |
---|---|---|
1791 | Honoré Gabriel Riqueti, conte de Mirabeau | Nobil, membru al Adunării Constituante în perioada Revoluției franceze. În 1795 a fost exhumat și înmormântat într-un cimitir, apoi din nou exhumat și aruncat într-o groapă comună. |
1791 | Voltaire | Scriitor și filozof al Iluminismului francez. |
1794 | Jean-Paul Marat | Politician și teoretician politic în perioada Revoluției franceze. A fost înmormânat în Panthéon în locul rămas liber după exhumarea contelui Mirabeau. |
1794 | Jean-Jacques Rousseau | Scriitor și filozof al Iluminismului francez. Corpul a fost retras din Panthéon în 1795. |
1810 | Jean Lannes | General al lui Napoleon I, mareșal al Franței. |
1811 | Louis Antoine de Bougainville | Navigator, explorator și scriitor. |
1829 | Jacques-Germain Soufflot | Arhitectul care a proiectat Panthéonul. |
1885 | Victor Hugo | Scriitor. |
1889 | Lazare Carnot | Politician, inginer și matematician. |
1894 | Sadi Carnot | Președinte al Franței, înmormântat la Panthéon imediat după asasinarea sa. |
1907 | Marcellin Berthelot | Chimist și om politic francez, înmormântat cu soția sa Sophie Berthelot, prima femeie la Panthéon. |
1908 | Émile Zola | Romancier și jurnalist. |
1920 | Léon Gambetta | Om politic. Urnă cu inimă. |
1924 | Jean Jaurès | Om politic. |
1948 | Paul Langevin | Fizician și inventator francez. |
1959 | Victor Schœlcher | Om politic care a abolit sclavia în Franța. |
1952 | Louis Braille | Pedagog, inventatorul al alfabetului Braille. Transferat la Panthéon la centenarul morții sale. |
1964 | Jean Moulin | Figură proeminentă a Rezistenței franceze în timpul celui de-al Doilea Război Mondial. |
1967 | Antoine de Saint-Exupéry | Romancier, eseist și reporter. |
1995 | Pierre Curie | Fizician, laureat al Premiului Nobel. |
1995 | Marie Curie | Fiziciană, laureată al Premiului Nobel. Prima femeie care a fost înmormântată la Panthéon pe baza meritelor proprii. |
1996 | André Malraux | Scriitor, ziarist și om politic. |
1998 | Toussaint L'Ouverture | Conducătorul revoluției din 1783 din Haiti. |
2002 | Alexandre Dumas | Romancier. |
2011 | Aimé Césaire | Poet și om politic. |
Referințe
[modificare | modificare sursă]- ^ a b Jean-Marie Pérouse de Montclos, ed. (). „Panthéon”. Le Guide du patrimoine : Paris (în franceză). Paris: Hachette. pp. 385–390.
- ^ „Panthéon, de la basilique chrétienne au temple de la nation” (PDF) (în franceză). Centre des monuments nationaux. Arhivat din original (PDF) la . Accesat în .
- ^ Jonathan Parienté (). „Qui repose au Panthéon ?”. Le Monde (în franceză).
Legături externe
[modificare | modificare sursă]- fr en Panthéon – Centre des monuments nationaux, site-ul oficial
- Ieșeanca pictată pe zidurile Panthéonului din Paris Arhivat în , la Wayback Machine., 4 septembrie 2007, Ion Mitican, Ziarul Lumina