Бранко Костић
Бранко Костић | |
---|---|
![]() | |
Датум рођења | 28. август 1939. |
Место рођења | ![]() Краљевина Југославија |
Професија | економиста |
Члан СКЈ од | 1957. |
в.д. председник Председништва СФР Југославије | |
Период | 6. децембар 1991 — 15. јун 1992. |
Претходник | Стјепан Месић |
Наследник | нико |
генерални секретар Покрета несврстаних | |
Период | 6. децембар 1991 — 15. јун 1992. |
Претходник | Стјепан Месић |
Наследник | Добрица Ћосић |
председник Председништва СР Црне Горе | |
Период | 17. март 1989 — 23. децембар 1990. |
Претходник | Слободан Симовић (вд) |
Наследник | Момир Булатовић |
Бранко Костић (Рваши код Цетиња, 28. август 1939 — Подгорица, 20. август 2020), југословенски политичар, привредник, универзитетски професор.
Биографија
[уреди | уреди извор]Завршио је Економски факултет 1962, магистрирао 1977, докторирао 1980; све на Економском факултету у Београду.
Обављао је бројне одговорне политичке функције у доба Социјалистичке федеративне републике Југославије (СФРЈ):
- Предсједник Централног комитета Савеза омладине Црне Горе (1963-1968)
- Потпредсједник Извршног вијећа (Владе) Црне Горе (1986-1989)
- Предсједник Предсједништва СР Црне Горе (1989-1991)
- Делегат (посланик) у Скупштини СФРЈ и предсједавајући делегације Црне Горе у Вијећу република и покрајина (1991)
- Потпредсједник Предсједништва СФРЈ и касније вршилац дужности предсједника Предсједништва СФРЈ (од половине маја 1991. до половине јуна 1992. године, када је та функција укинута).[1]
Као предсједник Предсједништва Црне Горе био је предсједник Одбора за пренос посмртних остатака краља Николе и чланова краљевске породице из Сан Рема на Цетиње.
Седамдесетих година 20. вијека изградио је каријеру у привреди и његово име се везује за најуспјешније године раста и развоја тада највећег предузећа у Црној Гори. Био је савјетник, а затим комерцијални (1969-1974) и генерални директор Комбината алуминијума у Титограду (1974-1978).
Након напуштања Комбината алуминијума наставио је каријеру на Универзитету Црне Горе. Био је научни савјетник у Институту за техничка истраживања, један од оснивача Грађевинског факултета и редовни професор економских предмета на свим техничким факултетима, до одласка у пензију 2003. године. Потпуни приказ објављених радова је дат у његовој био-библиографији у Споменици Грађевинског факултета (Споменица, 2000).[2]
Говорио је руски и француски, а служио се енглеским језиком.
Био је носилац Ордена рада са златним вијенцем[3] и Плакете за допринос очувању југословенске државности и афирмацији етничких и самоопредијељених Југословена.[4]
Објављене књиге
[уреди | уреди извор]-“Алуминијум и технички прогрес“, Институт за техничка инстраживања – Технички факултети, Титоград, 1981
-„1991 – Да се не заборави“, Филип Вишњић, Београд и Ободско слово, Ријека Црнојевића, 1996[5]
- „Записи“, Ваша Књига, Београд, Пегаз, Бијело Поље, 2005[6]
-„Истина о разбијању Југославије – Моје свједочење у Хагу“, Пегаз, Бијело Поље, 2010[7]
-„Цеклински риболови“, 2011[8]
-„Костићи: братство у Цеклину, Стара Црна Гора ; родослов (од око 1490. до 2013)", 2014 [9]
-„Нијесам погазио заклетву : интервјуи, говори, изјаве Том 1 & 2“, Пегаз, Бијело Поље, 2015[10]
Референце
[уреди | уреди извор]- ↑ „Ко је ко у Црној Гори“, Будва, 2004; Историјски лексикон Црне Горе.
- ↑ ед. Вујовић, Арсеније (2000). Споменица Грађевинског факултета. Подгорица: Универзитет Црне Горе, Грађевински факултет у Подгорици. стр. 53—56.
- ↑ Георгијев, Слободан (21. 02. 2002). „У ред за медаљу: Ордење покојне прошлости”. Време. Београд: НП Време д.о.о. Бр. 581. Приступљено 11. 04. 2016.
- ↑ Елстер, Роберт Ј (2004). Тхе интернатионал Wхо’с Wхо. Лондон: Еуропа Публицатионс, Таyлор & Францис Гроуп.
- ↑ Костић, Бранко (1996). 1991: да се не заборави. Београд; Ријека Црнојевића: Филип Вишњић ; Ободско слово. ISBN 978-86-7363-173-8. ОЦЛЦ 36571014
- ↑ Костић, Бранко (2005). Записи. Бијело Поље: Ваша књига. ISBN 978-86-7792-007-4. ОЦЛЦ 213383856
- ↑ Интернатионал Трибунал фор тхе Просецутион оф Персонс Респонсибле фор Сериоус Виолатионс оф Интернатионал Хуманитариан Лаw Цоммиттед ин тхе Территорy оф тхе Формер Yугославиа синце 1991.; Костић, Бранко (2010). Истина о разбијању Југославије : моје свједочење у Хагу. Подгорица: Пегаз. ISBN 978-86-7792-244-3.
- ↑ Марибор, ИЗУМ-Институт информацијских знаности. „Цеклински риболови : на Скадарском језеру у Црној Гори :: ЦОБИСС+”. плус.цг.цобисс.нет. Приступљено 2021-08-10.
- ↑ Костић, Бранко (2014). Костићи: братство у Цеклину, Стара Црна Гора ; родослов (од око 1490. до 2013). Подгорица: Пегаз. ISBN 978-86-7792-354-9. ОЦЛЦ 934637671
- ↑ Костић, Бранко (2015). Нијесам погазио заклетву: интервјуи, говори, изјаве Том 1 Том 1. ISBN 978-86-7792-375-4. ОЦЛЦ 1099735390