Еqуитес
Еqуитес је био назив за коњицу у вријеме Античког Рима. Коњица је првобитно била престижна јединица у којој су римски младићи могли показати и доказати своје вјештине и снагу и можда тако отворити себи пут за евентуалну политичку каријеру. Сваки је коњаник набављао своју опрему, и то: округли штит, шљем, оклоп, мач и једно или више копаља. У легијама није било много коњаника. У првим легијама које су укупно бројале око 3000 ратника (4200 ако урачунамо и лаку пјешадију, велитес) коњаника је било само око 300, подијељених у 10 јединица од по 30 људи.
Поред тешке коњице, била је ту и лака коњица коју су чинили сиромашнији грађани и богати момци који нису били довољно стари да би били хастати или еqуитес. Њихова улога у борби била је ометање, разбијање и обилажење непријатељских јединица пјешадије као и борба против противничке коњице. У наставку борбе често су силазили с коња и настављали борбу на ногама, на први поглед чудан избор али сасвим логичан, јер прије него што су изумљене узенгије није било лако одржавати равнотежу у борби на коњу.
Напомена
[уреди | уреди извор]Римски коњаници припадали су нижој од двије аристократске класе, изнад њих били су сенатори. Ријеч еqуес (еqуитес је множина) је на латинском језику означавала било којег јахача на коњу (еqус - коњ), али у контексту о којем овдје говоримо ова ријеч је значила "витез".