Martin Toursky
Martin Toursky | ||||||||
vojak, biskup a svätec | ||||||||
![]() Ikona svätého Martina (Chrám svätého Václava, Litoměřice) | ||||||||
Funkcie a tituly | ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
biskup v Tours | ||||||||
370 – 397 | ||||||||
| ||||||||
Predchádzajúce funkcie | ||||||||
Biografické údaje | ||||||||
Rodné meno | Martinus | |||||||
Narodenie | 316 alebo 317 Savaria (dnes Szombathely, Maďarsko) | |||||||
Úmrtie | 8. november 397 Candes-Saint-Martin, Francúzsko | |||||||
Pochovaný | Bazilika sv. Martina, Tours | |||||||
Svätenia | ||||||||
Cirkev | Rímskokatolícka cirkev | |||||||
Biskup | ||||||||
Konsekrácia | 370 | |||||||
Svätec | ||||||||
Sviatok | 11. november (Rímskokatolícka cirkev, Protestantské cirkvi, Anglikánska cirkev) (spomienka), 12. október (Pravoslávna cirkev) | |||||||
V cirkvách | Rímskokatolícka cirkev, Protestantské cirkvi, Anglikánska cirkev, Pravoslávna cirkev, Starokatolícka cirkev | |||||||
Patrón | vojakov, jazdcov, vinárov, cestujúcich, zajatcov, domácich zvierat, úrody na poliach | |||||||
Atribúty | vojak na koni, meč a plášť, žobrák, hus, biskupské insígnie | |||||||
Odkazy | ||||||||
![]() | ||||||||
Svätý Martin Toursky [vyslov: túrsky] (iný názov: (svätý) Martin z Tours; na kresťanskom Východe: Martin Milosrdný; lat. Martinus; * 316 alebo 317, Sabaria (dnes Szombathely) – † 8. november 397, Candes-Saint-Martin) je jeden z najznámejších a najpopulárnejších svätcov rímskokatolíckej cirkvi. Bol synom pohanského rímskeho dôstojníka, mníchom a neskôr biskupom v Tours.
Život sv. Martina
[upraviť | upraviť zdroj]Mladosť
[upraviť | upraviť zdroj]Narodil sa v Panónii (v dnešnom Maďarsku). Otec mu dal meno po starorímskom bohu Marsovi - boh vojny. Po stopách svojho otca rovnako vstúpil do armády. Pravdepodobne bol iba brancom medzi 15. - 17. rokom života. Od mladosti chcel byť kresťanom, zapísal sa medzi katechumenov a bol presvedčený, že oddanosť Bohu mu bráni, aby mohol byť zároveň kresťanom a slúžiť aj ako vojak. Za tieto myšlienky sa dostal do väzenia, z ktorého ho neskôr prepustili. Krst neprijal hneď, biskup sa bál nepríjemností zo strany jeho otca, preto Martin pristupuje k sviatosti neskôr, pravdepodobne na Veľkú noc v roku 339.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5b/El_Greco_-_San_Mart%C3%ADn_y_el_mendigo.jpg/220px-El_Greco_-_San_Mart%C3%ADn_y_el_mendigo.jpg)
Vojenský plášť
[upraviť | upraviť zdroj]Po prepustení sa mu stala známa príhoda v Amiens, ktorú umelci často znázorňujú vo svojich dielach. Martin mečom rozrezal svoj vojenský plášť, aby ochránil polonahého žobráka pred zimou. V noci sa mu vo sne zjavil Kristus zaodetý polovicou plášťa, ktorú daroval Martin žobrákovi.
Život mnícha
[upraviť | upraviť zdroj]Po tomto sne sa Martin stal žiakom sv. Hilária v Poitiers a prijal krst a stáva sa pustovníkom v Ligugé v prvom kláštore na území Galie. Už po prvých mesiacoch svojím životom oslovoval ľudí tak, že sa k nemu pridávali ďalší a Martin sa tak stal „priekopníkom západného mníšskeho stavu“ až do roku 371, keď ho vymenovali za biskupa v Tours ako následníka po biskupovi sv. Litoriovi.[1]
Život biskupa
[upraviť | upraviť zdroj]Keďže videl veľkú potrebu zasväteného života, ako prostriedok pokresťančovaní vidieckych oblastí, založil niekoľko kláštorov. Dovtedy bolo kresťanstvo sústredené predovšetkým v mestách.
Martinovi sa pripisuje ničenie pohanských chrámov a posvätných stromov. Rovnako jemu sa pripisujú prvé „vizitácie“ diecéz. Jeho 25-ročná biskupská služba sa vyznačovala slávou, ktorá vyšla z dogmatických debát (debaty sa týkali prisciliánov), zo zázračných uzdravení malomocných, a dokonca sa vraví, že vzkriesil mŕtveho k životu.
Koniec života
[upraviť | upraviť zdroj]Martin tušil čas blížiacej sa smrti a prosil svojich spolubratov, aby mohol zomrieť v kláštore medzi nimi. Zomrel vo veku asi 80 rokov 8. novembra v Candes-Saint-Martin a pochovali ho 11. novembra 397 v Tours. Na jeho biskupské miesto bol vymenovaný sv. Brictius.[1]
Uctievanie
[upraviť | upraviť zdroj]![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/24/St._Martin_of_Tours.jpg/220px-St._Martin_of_Tours.jpg)
Uctievanie sa po jeho smrti veľmi rýchlo šírilo nielen vďaka jeho zázrakompočas života a po smrti, ale aj vďaka životopisu, ktorý napísal Sulpicius Severus. Tento životopis sa stal najobľúbenejším v stredoveku a vzorom pre všetkých vtedy žijúcich hagiografov.
Jeho kult je veľmi rozšírený po celom svete. Dosvedčuje to 500 dedičských a 4 000 farských kostolov, ktoré sú zasvätené sv. Martinovi, iba vo Francúzku. Jeho hrob sa stal hlavným pútnickým miestom Frankov. Onedlho boli vysvätené nové kostoly na jeho počesť v Ríme, Ravenne a v Canterbury. Vo veľkej úcte ho mali v Španielsku, Nemecku a Holandsku. Okolo roku 1800 už 173 starobylých kostolov nieslo jeho meno.
Rímskokatolícka cirkev slávi jeho sviatok 11. novembra.[2] Gréckokatolícka a pravoslávna cirkev si ho pripomína 12. októbra.[3]
Uctievanie na Slovensku
[upraviť | upraviť zdroj]Tomuto svätcovi je na Slovensku zasvätených mnoho chrámov. Medzi najznámejší patrí katedrála sv. Martina v Bratislave, ako aj katedrála v Spišskej Kapitule.[4]
O veľkej úcte a obľúbenosti tohto svätca svedčia početné pranostiky, napr. Dážď martinský znamená mráz a suchotu. alebo Na svätého Martina drž sa, synku, komína.[5]
Život Martina v umení
[upraviť | upraviť zdroj]Najobľúbenejším výjavom je scéna, keď Martin je na bielom koni a delí sa o svoj plášť so žobrákom. Je ešte veľa ďalších zobrazení v knihách a vitrážach v Tours, Chartres, Beauvais a Bourges.
Jeho atribútom je buď ohnivá guľa, ktorá sa zjavila nad jeho hlavou, keď slúžil sv. omšu, alebo hus (z 15. stor.) - ľudia chceli z Martina spraviť biskupa, ale on nechcel - utekal pred nimi na gazdovstvo, kde sa skryl medzi husami, tie ho však svojím gagotom prezradili a ľudia Martina nasilu vytiahli spomedzi husí a ustanovili za biskupa. Vtedy Martin pochopil, že je to Božia vôľa a viac sa nebránil.
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ a b Diocèse de Tours: Son histoire [online]. diocesedetours.catholique.fr, [cit. 2023-04-07]. Dostupné online. (francúzsky)
- ↑ CATHOLIC CHURCH. Martyrologium Romanum (2004). [s.l.] : [s.n.], 2004. Dostupné online.
- ↑ Православный Церковный календарь: Святитель Мартин Милостивый - Житие
- ↑ Svätý Martin z Tours, biskup | Bratislavská arcidiecéza [online]. www.abuba.sk, [cit. 2023-04-07]. Dostupné online.
- ↑ Vianoce.sk - Pranostiky na mesiac november [online]. vianoce.sk, [cit. 2023-04-07]. Dostupné online.
Literatúra
[upraviť | upraviť zdroj]- "11. november : Sv. MARTIN z Tours, biskup." In: Daniel Dian - Viliam Judák: Každý deň so svätými : II. diel. Trnava : Spolok svätého Vojtecha, 2007. s. 147. ISBN 978-80-7162-679-4
- "11. novembra : Sv. Martin Tourský, biskup (316? — 397)." In: Rajmund Ondruš S.J.: Blízki Bohu i ľuďom : Životopisy svätých usporiadané podľa liturgického kalendára. Na Slovensku prvé vydanie. Bratislava : Vydavateľstvo Tatran, š. p., 1991 ako záujmová publikácia pre Spolok svätého Vojtecha. s. 611-615. ISBN 80-222-0277-0
Pozri aj
[upraviť | upraviť zdroj]Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Martin Toursky
Externé odkazy
[upraviť | upraviť zdroj]- Svätý Martin z Tours, biskup Archivované 2010-07-26 na Wayback Machine
- Sv. Martin z Tours, biskup Archivované 2009-11-12 na Wayback Machine
- SULPITIUS SEVERUS ON THE LIFE OF ST. MARTIN Archivované 2006-09-09 na Wayback Machine - životopis sv. Martina od Sulpícia Severa (po anglicky)