Идиофони инструменти
Изглед
Музички инструменти[1] су средства помоћу којих музичари стварају музику у живом извођењу. Најтачнија и најпрецизнија подела музичких инструмената,[2] зависно од грађе и начина добијања тона и звука, је следећa[3]:
- 1. Мембранофони или опнозвучни инструменти
- 2. Идиофони инструменти
- 3. Кордофони, хордофони или жичани инструменти
- 4. Аерофони инструменти
- 5. Електрофони, етерофони или електронски инструменти
Идиофони инструменти
[уреди | уреди извор]Идиофони (грч. идиос = сопствен, fonė = звук; итал. strumenti idiofoni, енгл. idiophonic; фра. instruments idiophones, нем. idiophone Instrumente)[4] – су музички инструменти из групе удараљки.
Код идиофоних инструмената звук се добија:
- 3. Трзањем (дромбуље) и други.
Како још могу да се класификују идиофони инструменти
[уреди | уреди извор]У зависности од врсте материјала од којег се праве, идиофоне инструменте могуће је поделити на:
У зависности од тога да ли производе тон или звук, идиофоне инструменте могуће је поделити на:
- 1. Инструменте са одређеном висином тона (ксилофон, тубафон, звончићи, челеста, звона, клепетуша, вибрафон.)
Прикажимо само неке идиофоне инструменте:
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Радивој Лазић, Школа за кларинет: Учим кларинет II[непоуздан извор?]
- ^ Властимир Перичић - Радивој Лазић, Основи теорије музике[непоуздан извор?]
- ^ Hornbostel-Sachs Erich von Hornbostel и Curt Sachs објавили су нову шему за класификацију инструмената у часопису за етнологију из 1914. године
- ^ Властимир Перичић, Вишејезични речник музичких термина