Словник
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6e/Latin_dictionary.jpg/350px-Latin_dictionary.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/26/%D0%A1%D0%BB%D0%BE%D0%B2%D0%BD%D0%B8%D0%BA_%D1%87%D1%83%D0%B6%D0%BE%D0%BC%D0%BE%D0%B2%D0%BD%D0%B8%D1%85_%D1%81%D0%BB%D1%96%D0%B2%2C_%D0%B2%D0%B8%D1%80%D0%B0%D0%B7%D1%96%D0%B2_%D1%96_%D0%BF%D1%80%D0%B8%D0%BF%D0%BE%D0%B2%D1%96%D0%B4%D0%BE%D0%BA.jpg/220px-%D0%A1%D0%BB%D0%BE%D0%B2%D0%BD%D0%B8%D0%BA_%D1%87%D1%83%D0%B6%D0%BE%D0%BC%D0%BE%D0%B2%D0%BD%D0%B8%D1%85_%D1%81%D0%BB%D1%96%D0%B2%2C_%D0%B2%D0%B8%D1%80%D0%B0%D0%B7%D1%96%D0%B2_%D1%96_%D0%BF%D1%80%D0%B8%D0%BF%D0%BE%D0%B2%D1%96%D0%B4%D0%BE%D0%BA.jpg)
Словни́к (заст. слова́р[1][2], словни́ця[3][4], збіросло́в[5]) — упорядкований в алфавітному чи тематичному порядку список заголовних лексикографічно опрацьованих слів[6].
Словник — лексикографічний продукт, який містить впорядкований перелік мовних одиниць (слів, словосполучень тощо) з короткими їх характеристиками або характеристиками позначених ними понять, або з перекладом на іншу мову.
Види словників
Існують такі види словників, як діалектні, зворотні, історичні (різновид тлумачного словника), ономастичні, орфоепічні, орфографічні та перекладні словники, а також етимологічний словник.
Енциклопедичні словники
Енциклопедичні словники фіксують і пояснюють не слова, а пов'язані з тими чи іншими словами (як назвами відповідних явищ) відомості з різноманітних ділянок знання, мистецтв, виробництв, політичного життя тощо. Тому в енциклопедичних словниках зовсім не мають місця слова таких граматичних категорій, як займенники, вигуки, сполучники, частки; прислівники, дієслова та прикметники подаються у цих словниках лише тоді, коли вони термінологізувались, тобто вживаються для точного вираження спеціальних понять і означення спеціальних предметів.
Є енциклопедичні словники загальні, або універсальні (тритомний «Український радянський енциклопедичний словник», 1986—1987 рр.) і галузеві, або спеціальні («Українська літературна енциклопедія», Т.1, 1988 р.).
Основні філологічні словники
Філологічні словники мають кілька основних типів і багато різновидів, але об'єктом описування в них завжди є саме слово. Залежно від типу й характеру філологічного словника, конкретне слово в ньому може розглядатися в одному чи в кількох аспектах, скажімо, з погляду походження чи функціонування протягом певного історичного періоду, правописання, вимови і т. д.
Філологічні словники можуть бути одномовні, двомовні і багатомовні.
Серед одномовних словників найважливішим типом є словник тлумачний. В ньому розкривається (витлумачується) значення слова, характеризуються його граматичні й стилістичні властивості, подаються типові словосполучення (речення) і фразеологічні звороти, де вживається слово у відповідному значенні («Словник української мови», Т 1-11, 1970—1980).
Словник етимологічний — лексикографічна праця, в якій з'ясовується походження слова: розкривається первісне значення, реконструюється найдавніша форма слова, вказується, чи є слово запозиченим («Етимологічний словник української мови» у 7 томах).
Словник асоціативний — словник, у якому представлені результати асоціативного експерименту. Статті в А. С. розташовують за алфавітом. Назвою статті в асоціативних словниках служать слова-стимули, після яких наводять викликані ними реакції в алфавітному порядку; реакції з однаковою частотністю упорядковують за алфавітом у межах відповідної групи (Бутенко Н. П. Словник асоціативних норм української мови. — Львів, 1979; Бутенко Н. П. Словник асоціативних означень іменників в українській мові. — Львів, 1989; Мартінек С. Український асоціативний словник: У 2 т. — Львів: Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2007; Мартінек С. Український асоціативний словник. В 2 т. — 2 вид., стер. — Львів: ПАІС, 2008; Мартінек С., Мітьков В. Український асоціативний словник. — Т. III: Від стимулу до реакції. — Львів: ПАІС, 2021; Мартінек С., Мітьков В. Український асоціативний словник. — Т. IV: Від реакції до стимулу. — Львів: ПАІС, 2021).
Словник іншомовних слів — словник, у якому розкривається значення слів іншомовного походження, що ввійшли до лексичного складу рідної мови, і вказується, з якої мови вони засвоєні («Словник іншомовних слів», Довіра, 2000).
Словник історичний — один з різновидів тлумачного словника, в якому подаються слова певної історичної епохи за даними писемних пам'яток, з'ясовується їх значення, наводяться ілюстрації («Словник староукраїнської мови XIV—XV ст.», Т 1-2, 1977—1978).
Словник орфографічний — подає нормативне написання слів і їх граматичних форм відповідно до чинного правопису. Найновішим в українській лексикографії є «Орфографічний словник української мови» С. Головащука, М. Пещак, В. Русанівського, О. Тараненка (близько 120 тисяч слів), створений на основі 4-го видання «Українського правопису» (1993). Цей словник показує сучасний стан розвитку всіх сфер літературної мови, включаючи й найновіші запозичення.
Словник орфоепічний — служить довідником правильної нормативної вимови і нормативного наголосу. Такими в українській мові є словник-довідник «Українська літературна вимова і наголос» (1973, укладачі І. Вихованець, С. Єрмоленко, Н. Сологуб, Г. Щербатюк), «Орфоепічний словник» М. Погрібного (1984).
Словник перекладний (двомовний словник) — словник, у якому реєстрове слово в різних його значеннях перекладається відповідниками іншої мови.
Словник синонімів — у ньому подані ряди синонімів, що групуються навколо стрижневих слів, розташованих в алфавітному порядку.
Словник термінологічний — словник, у якому подана система термінів певної галузі науки, виробництва, мистецтва.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7d/Wiktionary-logo-mnw.svg/220px-Wiktionary-logo-mnw.svg.png)
Онлайн — словники
Існує багато вебсайтів, які працюють як онлайн-словники, зазвичай з певним фокусом. Ось деякі з найвідоміших прикладів:
- Вікісловник багатомовний словник, проєкт фонду Вікімедіа)
- Dictionary.com
- Urban Dictionary (словник сучасного сленгу)
- WordNet — семантичний словник
Див. також
- Електронний словник
- Юридичний словник
- Словник античної міфології. — К.: Наукова думка, 1985. — 236 сторінок.
- Словник Брокгауза і Ефрона
- Словник велотермінів
Примітки
- ↑ слова́р // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Словник. Російсько-українські словники (укр.). 27 жовтня 2009. Процитовано 1 березня 2021.
- ↑ СЛОВНИЦЯ – Академічний тлумачний словник української мови. sum.in.ua. Процитовано 1 березня 2021.
- ↑ Словниця. Російсько-українські словники (укр.). 27 жовтня 2009. Процитовано 1 березня 2021.
- ↑ Збірослов. Російсько-українські словники (укр.). 27 жовтня 2009. Процитовано 1 березня 2021.
- ↑ С. Я. Єрмоленко, С. П. Бибик, О. Г. Тодор. Українська мова: короткий тлумачний словник лінгвістичних термінів / За ред. С. Я. Єрмоленко. — К.:Либідь, 2001. ISBN 966-06-0177-8 (с.: 161—166)
Посилання
- Енциклопедичний словник // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
- Словник // Літературознавча енциклопедія : у 2 т. / авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. — Київ : ВЦ «Академія», 2007. — Т. 2 : М — Я. — С. 407-408.
- Словникова форма дієслова...прикметника // Енциклопедичний словник класичних мов / Л. Л. Звонська, Н. В. Корольова, О. В. Лазер-Паньків та ін. ; за ред. Л. Л. Звонської. — 2-ге вид. випр. і допов. — К. : ВПЦ «Київський університет», 2017. — С. 478...480. — ISBN 978-966-439-921-7.
- Горох — словники української мови
- Тлумачний словник української мови
![]() | Ця стаття потребує додаткових посилань на джерела для поліпшення її перевірності. (Листопад 2017) |
|