Тріпл Ейч
Тріпл Ейч | |
---|---|
![]() Тріпл Ейч на Реслманії ХХХ в 2014 | |
Рідне ім'я | Пол Майкл Левек англ. Paul Michael Levesque |
Народження | 27 липня 1969 (55 років)![]() |
Громадянство | ![]() |
Проживає | ![]() |
У шлюбі з | Стефані МакМен (з 2003) |
Діти | 3 |
Родина | Макмен |
Кар'єра у професійному реслінгу | |
Рингові імена | Hunter Hearst Helmsley Terra Ryzing Triple H |
Заявлений зріст | 191 см |
Заявлена вага | 116 кг |
Звідки | Гринвіч, Коннектикут |
Тренери | Кіллер Ковальский |
Дебют | 1992 |
Тріпл Ейч (англ. Triple H; справжнє ім'я Пол Майкл Левек, англ. Paul Michael Levesque) — американський професійний реслер і актор, більш відомий як Triple H (абревіатура від Hunter Hearst Helmsley). В даний момент працює в головному офісі WWE як виконавчий віце-президент по взаємодії з реслерами та організації шоу. На арену виходить як виконавчий директор (COO) та (іноді) реслер під псевдонімом «Тріпл Ейч». Також відомий, як «The Game (Гравець)».
Левек почав свою кар'єру в IWF (International Wrestling Federation) під ім'ям Terra Ryzing до приходу в WCW (World Championship Wrestling) в 1994 році. Після недовгого використання імені Ryzing став виступати під ім'ям Жан-Поль Левек — франко-канадського аристократа, який був схожий на його іншого персонажа Hunter Hearst Helmsley. Цей персонаж був задіяний на WWF з початку 1995 року по 1997 рік включно. Пізніше Левек скоротив ім'я до Triple H і прийняв альтернативний спосіб в угрупованні (D-Generation X) (DX). Після вступу в DX Triple H став мейн-івентером вигравши кілька одиночних чемпіонство. По сюжетній лінії Triple H одружився зі Стеффані Макмен, проте згодом вони зіграли весілля в реальному житті. У 2003 році Triple H заснував нову команду відому як Evolution (англ. Еволюція) і відроджував DX з Шоном Майклз в 2006 та 2009 роках. Активно брав участь у процесах запису програм WWE і тримав в повному контролі сюжетну лінію свого персонажа, перемоги і поразки, а також чемпіонства. Всього Левек виграв 23 чемпіонства в WWE. Він 13-кратний чемпіон світу — рекорд за всю історію компанії — виграв чемпіонство WWF/E 8 разів і чемпіонство у важкій вазі 5 разів. Був першим реслером в титулі Всесвітній чемпіон у важкій вазі. Також є переможцем на PPV King of the Ring 1997 року, Royal Rumble 2002 року, а також другий переможець в Grand Slam Championship. Поза реслінгом брав участь в зйомках фільмів і шоу на телебаченні. Варто відзначити і акторські успіхи Левека (крім фільмів WWE): так в 2003 році Пол зіграв одну з ролей у фантастичному бойовику «Блейд: Трійця» з Уеслі Снайпсом, а вже в 2011 році зіграв головну роль в доброму сімейному фільмі «Супроводжуючий» (The Chaperone), а також головного героя в кримінальній драмі «Навиворіт» (Inside Out), докладніше на сторінці Пола в IMDB
Пол Левек народився в Нешу, Нью-Гемпшир. У молодості він був шанувальником професійного реслінгу та його улюбленим реслером був Рік Флер. У віці 14 років Левек став займатися бодібілдингом. Після закінчення середньої школи в 1987 році почав брати участь в різних змаганнях з бодібілдингу. А в 1989 році його навіть нагородили титулом «Teenage Mr. New Hampshire». Після цього він почав серйозно замислюватися над професійною кар'єрою реслера. У 1992 році Левек потрапив у школу Кілера Ковальські, яку йому підказав Тед Аркіді. Потім він дебютував в IWF і через кілька місяців став чемпіоном IWF. Він проявив достатньо хороші якості і був прийнятий на роботу в World Championship Wrestling. Закріпившись там, незабаром перейшов в World Wrestling Entertainment (у травні 1995). Тут він отримав своє перше прізвисько — «Hunter Hearst-Helmsley» (псевдонім, надалі скорочений в Triple H). У 1994 році Левек прийшов в WCW і підписав контракт тривалістю 1 рік. У своєму першому матчі, який був показаний по телебаченню, Левек дебютував у ролі Хіла під ім'ям Terror Rising і переміг Кейта Кола. Після, його ім'я було змінене на Terra Ryzing, яке було використане до середини 1994 року, коли знову поміняв ім'я на Жан-Поль Левек. Цей гіммік перетинався з його прізвищем французького походження і йому довелося говорити з французьким акцентом, так як на французькому він не говорив. З цього часу він почав використовувати свій фінішер — Pedigree (Родовід). У Левека був невеликий фьюд з Алексом Райтом, який закінчився на Starrcade 1994 коли Райт виграв у нього утриманням. Наприкінці 1994 року — на початку 1995 року Левек був у команді з лордом Стівеном. Команда проіснувала недовго, проте, Левек перейшов в WWF в січні 1995 року після того як WCW відмовила йому в проханні стати борцем в одиночному розряді.
Левек увійшов до складу альянсу D-Generation X під початком Шона Майклза. Дегенерати були улюбленцями самого Вінса МакМена. Коли після Монреальського облому Брет Харт пішов у WCW, Шон став головною зіркою WWF, а Гравець був його найкращим другом. Разом вони зробили те, що не змогли зробити всі зірки WWF — привернути увагу народу, щоб переплюнути WCW. У 2002 році WWF змінило абревіатуру на WWE, і в цьому ж році відбувся розпад компанії на два бренди — SmackDown і Raw. Він заробив право на титульний бій проти незаперечних Чемпіона WWE Брока Леснара, але Брок відмовився захищати титул від реслерів не зі свого бренду. Тоді Тріпл Ейч отримав титул Чемпіон світу у важкій вазі. Пізніше Тріпл Ейч і Шон Майклз об'єдналися проти угрупування Спірит Скуад. Дегенератам допомагав Рік Флер. Разом вони позбавилися від угруповання Fucking Massive Stupid Cunt.
- Завершальні прийоми
- «Педігрі»[1] 1995—зараз
- Прізвиська
- Музичні теми
- World Wrestling Federation/Entertainment/WWE
- «Blue Blood» від Джима Джонстона (28 квітня 1995 — 17 грудня 1996)
- «Symphony No. 9 (Бетховен)» (15 грудня 1996 — 10 листопада 1997)
- «Break It Down» від «DX» (10 листопада 1997 — 5 квітня 1999; 19 червня 2006 — квітень 2007; 24 серпня 2009 — 1 березня 2010; 23 липня 2012)
- «Corporate Player» від Джима Джонстона (25 квітня 1999 — 10 травня 1999)
- «Higher Brain Pattern» від Джима Джонстона (16 травня 1999 — 21 червня 1999)
- «My Time» від «DX» (27 червня 1999 — 10 грудня 2000)
- «The Kings» від «Run–D.M.C.» (17 березня 2000 — липень 2000)
- «The Game» від «DX» (10 грудня 2000)
- «The Game» від «Motörhead» (8 січня 2001 — дотепер)
- «King of Kings» від Motörhead (2006, 2011, 18 серпня 2013 — 3 квітня 2016; використовувався як лідер «Керівництва»)
- «For Whom the Bell Tolls» від «Metallica» (3 квітня 2011; використав для виходу на WrestleMania 27)
- «Terminator Theme» від Бреда Фіделя (29 березня 2015; використав для виходу на WrestleMania 31)
- World Wrestling Federation/Entertainment/WWE
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/da/Triple_H_WWE_Champion_No_Mercy_07.jpg/170px-Triple_H_WWE_Champion_No_Mercy_07.jpg)
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1c/Triple_H-WorldHeavyweight-Champ%40Commons.jpg/170px-Triple_H-WorldHeavyweight-Champ%40Commons.jpg)
- International Sports Hall of Fame
- Введений в 2015[5]
- International Wrestling Federation
- Чемпіон IWF у важкій вазі (1 раз)[6]
- Командний чемпіон IWF (1 раз) — з Перрі Сатурном
- Pro Wrestling Illustrated
- «Протистояння року» проти Курта Енгла[7]
- «Протистояння року» (2004) проти Кріса Бенуа[7]
- «Протистояння року» (2009) проти Ренді Ортона
- «Протистояння року» (2013) проти Денієла Браяна — у складі «Керівництва»[8]
- «Матч року» (2004) проти Кріса Бенуа і Шона Майклза на WrestleMania XX[9]
- «Матч року» (2012) vs. Андертейкера в «Пекельній клітці» на WrestleMania XXVIII
- «Найбільш ненависний реслер десятиліття» (2000—2009)
- «Найбільш ненависний реслер року» (2003—2005)[10]
- «Найбільш ненависний реслер року» (2013) — у складі «Керівництва»[11]
- «Найбільш ненависний реслер року» (2014)[12]
- «Реслер десятиліття» (2000—2009)
- «Реслер року» (2008)
- Номер 1 у списку 500 найкращих реслерів (PWI 500) в 2000[13] і 2009[14]
- World Wrestling Federation/Entertainment/WWE
- Чемпіон WWE (9 разів)[15]
- Чемпіон світу у важкій вазі (5 разів)[16]
- Інтерконтинентальний чемпіон WWE (5 разів)[17]
- Об'єднаний командний чем��іон (1 раз) — з Шоном Майклзом[18]
- Чемпіон Європи WWE (2 рази)[19]
- Командний чемпіон WWF (2 рази) — з «Льодовою брилою» Стівом Остіном[20] (1) і Шоном Майклзом (1)[21]
- «Король рингу» (1997)[1]
- Переможець «Royal Rumble» (2002, 2016)
- Сьомий чемпіон Потрійної корони
- Другий чемпіон Гранд Слем
- Нагорода «Slammy» (3 рази)
- «Найкраща зачіска» (1997)
- «Матч року» (2012) — проти Андертейкера в «Пекельній клітці» на WrestleMania XXVIII
- «OMG момент року» (2011) — Провів Андертейкеру «могильну плиту» на WrestleMania XXVII
- Wrestling Observer Newsletter
- «Найкращий букер»[22]
- «Протистояння року» (2000) проти Міка Фоулі[23]
- «Протистояння року» (2004) проти Кріса Бенуа і Шона Майклза[23]
- «Протистояння року» (2005) проти Батисти[23]
- «Реслер року» (2000)[23]
- «Найбільш переоцінений» (2002—2004, 2009)[23]
- «Найбільш ненависний реслер читачів»[23]
- «Найгірше протистояння року» (2002) проти Кейна[23]
- «Найгірше протистояння року» (2006) з Шоном Майклзом проти Вінса Макмена і Шейна Макмена[23]
- «Найгірше протистояння року» (2011) проти Кевіна Неша[24]
- «Найгірше відпрацьований матч року» (2003) проти Скотта Штайнера на Royal Rumble[23]
- Найгірше відпрацьований матч року" (2008) проти Еджа і Володимира Козлова на Survivor Series[23]
- Зал слави Wrestling Observer Newsletter (2005)
- ↑ а б Triple H Bio. World Wrestling Entertainment. Архів оригіналу за листопад 24, 2009. Процитовано 14 квітня 2009.
- ↑ Anderson, Steve (October 2001). Breaking The Mold. Wrestling Digest. Архів оригіналу за 16 липня 2010. Процитовано 8 травня 2008.
- ↑ а б Triple H: The King of Kings (DVD). WWE Home Video. 2008.
- ↑ Wrestler snapshot: Triple H. Wrestling Digest. August 2002. Архів оригіналу за 21 листопада 2007. Процитовано 20 вересня 2007.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 6 березня 2016. Процитовано 8 лютого 2017.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Milner, John; Clevett, Jason; Kamchen, Richard (5 грудня 2004). Hunter Hearst Helmsley. Canoe.ca. Canadian Online Explorer. Архів оригіналу за 29 квітня 2015. Процитовано 11 липня 2007.
- ↑ а б Pro Wrestling Illustrated Award Winners Feud of the Year. Wrestling Information Archive. Архів оригіналу за 16 червня 2008. Процитовано 28 червня 2008.
- ↑ The PWI Awards. Pro Wrestling Illustrated. 34 (2): 34—35. 2014.
- ↑ Pro Wrestling Illustrated Award Winners Match of the Year. Wrestling Information Archive. Архів оригіналу за 16 червня 2008. Процитовано 28 червня 2008.
- ↑ Pro Wrestling Illustrated Award Winners Most Hated Wrestler of the Year. Wrestling Information Archive. Архів оригіналу за 16 червня 2008. Процитовано 28 червня 2008.
- ↑ The PWI Awards. Pro Wrestling Illustrated. 34 (2): 38—39. 2014.
- ↑ The PWI Awards. Pro Wrestling Illustrated. 36 (2): 26—27. 2015.
- ↑ 2007 PWI 500 edition of Pro Wrestling Illustrated – cover. Pro Wrestling Illustrated. Архів оригіналу за 5 жовтня 2007. Процитовано 3 вересня 2007.
- ↑ Eck, Kevin (August 2009). The PWI 500. The Baltimore Sun. Архів оригіналу за 6 лютого 2010. Процитовано 4 вересня 2009.
- ↑ Title History: WWE Championship. WWE.com. Архів оригіналу за 19 лютого 2012. Процитовано 14 жовтня 2007.
- ↑ Title History: World Heavyweight Championship. WWE.com. Архів оригіналу за 19 лютого 2012. Процитовано 14 жовтня 2007.
- ↑ Title History: Intercontinental. WWE.com. Архів оригіналу за 6 березня 2012. Процитовано 14 жовтня 2007.
- ↑ Title History: WWE Tag Team: D-Generation X. WWE.com. Архів оригіналу за 17 грудня 2009. Процитовано 14 грудня 2007.
- ↑ Title History: European. WWE.com. Архів оригіналу за 19 лютого 2012. Процитовано 14 жовтня 2007.
- ↑ Title History: World Tag Team: Stone Cold & Triple H. WWE.com. Архів оригіналу за 11 жовтня 2007. Процитовано 14 жовтня 2007.
- ↑ Title History: World Tag Team: D-Generation X. WWE.com. Архів оригіналу за 17 грудня 2009. Процитовано 14 грудня 2007.
- ↑ Мельцер, Дейв (25 січня 2016). January 25, 2016 Wrestling Observer Newsletter: 2015 Observer Awards Issue. Wrestling Observer Newsletter. Campbell, California: 45. ISSN 1083-9593.
- ↑ а б в г д е ж и к л Мельцер, Дейв (26 січня 2011). Biggest issue of the year: The 2011 Wrestling Observer Newsletter Awards Issue. Wrestling Observer Newsletter. Campbell, CA: 1—40. ISSN 1083-9593.
- ↑ Мельцер, Дейв (30 січня 2012). Jan 30 Wrestling Observer Newsletter: Gigantic year-end awards issue, best and worst in all categories plus UFC on FX 1, death of Savannah Jack, ratings, tons and tons of news. Wrestling Observer Newsletter. Campbell, CA. ISSN 1083-9593.
- WWE.com Profile [Архівовано 28 лютого 2012 у Wayback Machine.]
- Triple H at OWW [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Джерело біографії [Архівовано 22 червня 2012 у Wayback Machine.]
- Triple H Unleashed (Fansite) [Архівовано 7 серпня 2019 у Wayback Machine.]
|