.25 Remington
.25 Remington | ||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Тип набою: | Гвинтівка | |||||||||||||||||||
Країна-виробник: | ![]() | |||||||||||||||||||
Історія виробництва: | ||||||||||||||||||||
Конструктор: | Remington Arms | |||||||||||||||||||
Характеристики | ||||||||||||||||||||
Тип гільзи | Безфланцевий | |||||||||||||||||||
Діаметр кулі, мм: | ,2575 in (6,54 мm) | |||||||||||||||||||
Діаметр шиї гільзи, мм: | ,286 in (7,3 мm) | |||||||||||||||||||
Діаметр плеча гільзи, мм: | ,396 in (10,1 мm) | |||||||||||||||||||
Діаметр фланця гільзи, мм: | ,419 in (10,6 мm) | |||||||||||||||||||
Довжина гільзи, мм: | 2,05 in (52 мm) | |||||||||||||||||||
Довжина набою, мм: | 2,53 in (64 мm) | |||||||||||||||||||
Крок нарізів, мм: | 1 оберт на 8" або 1 оберт на 10" | |||||||||||||||||||
Максимальний тиск, МПа: | від 34000 до 36000 PSI | |||||||||||||||||||
Балістичні властивості | ||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||
Довжина тестового стволу: 22 Джерело: Whelen, Townsend. The American Rifle. The Century Co: 1918, p. 230-1. |
.25 Remington (також відомий як .25 Remington Auto-Loading) американський гвинтівковий набій. Безфланцевий начинений бездимним порохом. Спеціалісти по зброї того часу вважали набій дуже точний, він підходив для полювання на оленів та барибалів.[1]
Набій .25 Remington розробили в 1906 році і почали використовувати в гвинтівці Remington Модель 8. Серед інших гвинтівок які заряджалися набоєм .25 Remington були помпова рушниця Remington 14 , гвинтівка з ковзним затвором Remington 30, важільна гвинтівки Stevens 425 та Standard Arms. Через схожі параметри, набої .25 Remington, .30 Remington та .32 Remington відомі як набої безфланцевої серії Ремінгтон.[2] Виробники зброї пропонували зброю одразу під ці три набоїв, не обираючи якийсь один. Серія конкурували з тогочасними набоями від компанії Winchester Repeating Arms Company для важільних гвинтівок: .25-35 Winchester, .30-30 та .32 Winchester Special.
Леслі Кілбурн використав гільзу набою .25 Remington для створення набоїв .22 Kilbourn Magnum Junior та безфланцевої версії .22 Chucker шляхом вкорочення гільзи та обтискання дульця до .22 калібру.[3]
Гарві Доналдсон також використовував гільзу набою .25 Remington в своїх експериментах, які призвели до появи набою .219 Donaldson Wasp. Пізніше Доналдсон почав використовувати гільзи набоїв Вінчестера створивши набій .219 Zipper.
Набоєм .25 Remington в основному заряджали самозарядну гвинтівку Remington модель 8 та помпову рушницю Remington модель 14, крім того їх використовували в гвинтівках компанії Standard Arms модель G та модель M.
Хоча об'єм гільзи набою .25 Remington дещо більший ніж у набою .25-35 Winchester, дані про заряд .25-35 Winchester можно використати для збільшення заряду .25 Remington.
- ↑ Whelen, Townsend (1918). The American Rifle. The Century Co. с. 230–232.
- ↑ Stebbins, Henry M. (1958). Rifles - A Modern Encyclopedia. Stackpole Co. с. 182.
- ↑ Landis, Charles S. (1946). Twenty-Two Caliber Varmint Rifles. Small Arms Technical Publishing Company. с. 106, 118.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: .25 Remington
- 1927 Remington Model 8 Flyer [Архівовано 6 лютого 2022 у Wayback Machine.]