Ґурукула
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/91/Parmarth4.jpg/220px-Parmarth4.jpg)
Ґурукул або ґурукулам (санскр. गुरुकुल, трансліт. gurukul) — тип системи освіти у Стародавній Індії з shishya («учні» або «послідовники»), які живуть поруч або з ґуру в одному будинку упродовж певного періоду часу, де вони навчаються та отримують освіту від свого гуру.[1] За традицією, навпаки, слово Гуру має дуже обмежене використання і зазвичай не застосовується до окремих вчителів, тоді як інститут Ґурдвара має важливу соціальну роль замість монастирської. Слово ґурукула є поєднанням санскритських слів ґуру («вчитель» або «майстер») і кула («сім'я» або «дім»).[2][3] Цей термін також використовується сьогодні для позначення житлових монастирів або шкіл, якими керують сучасні гуру.[4] Правильна множина цього терміну — ґурукулам, хоча gurukuls також використовується в англійській та деяких інших європейських мовах.
Учні вчаться у гуру і допомагають йому в повсякденному житті, включаючи виконання щоденних мирських домашніх справ. Проте деякі вчені припускають, що ці заходи не є повсякденними і є дуже важливою частиною освіти для виховання самодисципліни серед учнів.[5] Як правило, гуру не отримує і не приймає жодних гонорарів від shishya за навчання з ним, оскільки стосунки між гуру та шиш'я вважаються дуже священними.[6]
Наприкінці свого навчання shishya пропонує гуру дакшина перед тим, як покинути ґурукул.[3] Ґурудакшина — це традиційний жест визнання, поваги та подяки гуру, який може бути грошовим, але також може бути особливим завданням, яке вчитель хоче, щоб учень виконав.[3] Живучи в ґурукулі, студенти перебувають далеко від свого дому упродовж декількох місяців або років поспіль. Завдяки ґурукулу студенти навчалися самодисципліни, ввічливості, доброго гуманізму та духовності, що допоможе їм стати просвітленою людиною в майбутньому.
![](http://178.128.105.246/cars-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b3/Arya_Samaj_Gurukul_School_boys_performing_Homa_ritual_1915.jpg/220px-Arya_Samaj_Gurukul_School_boys_performing_Homa_ritual_1915.jpg)
Система освіти ґурукул існувала з давніх часів. В Упанішадах (1000—800 рр. до н. е.) згадується кілька ґурукулам, в тому числі гуру Дрона в Ґурґаоні.[2] Бгрігу Валі (дискурс про Брахмана), як кажуть, мав місце в ґурукулі гуру Варуні. Ведична школа думки призначає ґурукула (священний обряд переходу) для всіх осіб у віці до 8 років принаймні до 12 років. Від ініціації до 25-річного віку всім особам наказано бути студентами та залишатися неодруженими, безшлюбними.
Ґурукулами підтримувалися громадськими пожертвуваннями. Після цього було багато наступних ведичних думок, які зробили ґурукул однією з найдавніших форм державних шкільних центрів.
Дгарампал відіграв важливу роль у зміні розуміння доколоніальної індійської системи освіти.[5][7] Основні твори Дгарампала засновані на документах колоніального уряду про індійську освіту, сільське господарство, технології та мистецтво в період колоніального панування в Індії.[8][9] Його піонерське історичне дослідження, яке інтенсивно проводилося протягом десяти років, надає докази з обширних перших звітів британських адміністраторів про широке поширення корінних навчальних закладів у Бомбеї, Бенгалії та Мадрасі, а також у Пенджабі, викладання за складною навчальною програмою з щоденною школою відвідування близько 30 % дітей 6–15 років.[10]
У колоніальну епоху система в Індії переживала різкий занепад. Даянанда Сарасваті, засновник Ар'я-самадж і Свамі Шраддгананд, були піонерами сучасної системи ґурукул, який у 1886 році заснував широко розповсюджені даянські та англо-ведичні державні школи та університети.[11][12][13]
У 1948 році Шастріджі Магарадж Шрі Дгарамдживан дас Свамі наслідував його приклад і заснував перший Свамінараян ґурукул у Раджкоті в штаті Гуджарат в Індії. Останнім часом кілька ґурукулам}} відкрилися в Індії, а також за кордоном з бажанням підтримувати традиції.
Різні ґурукули все ще існують в Індії, і дослідники вивчали ефективність системи через ці установи.[5] З появою нових засобів масової комунікації багато ґуру та вчених Веданти відкривають E-ґурукули. Ці ґурукули працюють в Інтернеті та зараз передають знання про різні індуїстські писання за допомогою Інтернету.[14][15][16][17]
У 1990 році Шрі Шрі Анандамуртіджі заснував Ananda Marga Gurukul зі штаб-квартирою в Ананданагарі, округ Пурулія, Західна Бенгалія, Індія, а також її філії по всьому світу. {www.gurukul.edu} Він призначив Ачар'ю Шамбгушівананда Авадгуту своїм кулапаті (канцлером) і сформував скелетну структуру для поширення «неогуманістичної освіти» по всьому світу.
- Дгарампал, вчений Гандіаїн, написав книгу під назвою "Прекрасне дерево: освіта корінних індійців у вісімнадцятому столітті[18]
- Професор Мармар Мухопадай уклав книгу під назвою «Загальне управління якістю в освіті», витягнувши ідеї з давньої системи освіти.[19] Він також розробив концепцію багатоканального навчання на основі педагогіки ґурукул.[20]
- Анкур Джоші є автором дослідницьких статей під назвою «Початкова освіта в Бгараті (тобто в Індії): висновки з постколоніального етнографічного дослідження ґурукул»,[21] Постколоніальна перспектива освіти в Бгараті[22] та Надання цілісної освіти для сучасності часи: Банастхалі Від'япітх і система ґурукул.[23]
Система освіти ґурукулам доступна також за межами Індії. Вони відомі як ґурукул.
У Центрі джайнської культури в Антверпені діти віком від 8 до 16 років вивчають ведичну математику, мистецтво, музику, а також ведичну астрологію, джйотіші, санскрит і йогу.
Діти беруть участь у цьому ґурукулі під час канікул у традиційних школах, протягом тижня в жовтні/листопаді, 2 тижнів під час великодніх канікул і 1 місяць під час літніх канікул.
- Ачар'якулам
- Акхара
- Фонд Akshaya Patra
- Педагогічний коледж Ананда Марга Ґурукула
- Освіта в Індії
- Екал Відьялая
- Ґурукул Кангрі Вішвавідьялая
- Історія освіти на півострові Індостан
- Свамінараян ґурукул
- Уті-деші (подібна система в Японії)
- Ашрам Ванавасі Кальян
- Відья Бгарті
- Фотографія ґурукул
- ↑ Yin Cheong Cheng, ред. (2002). Subject Teaching and Teacher Education in the New Century: Research and Innovation. Sikh.
- ↑ а б Did You Know The True Story Behind Gurugram?. IndiaTimes. 13 квітня 2016.
- ↑ а б в Kachappilly, Kurian. Gurukula: A Family with Difference - An Exposition of the Ancient Indian System of Education — через www.academia.edu.
- ↑ नित्यानंद ने 70 लोगों को दी दीक्षा [Nithyananda initiated 70 people]. Dainik Jagran (гінді). Процитовано 7 April 2018.
... [C]hildren of Swami Nithyananda's gurukul school demonstrated ....]
- ↑ а б в Joshi, Ankur; Gupta, Rajen K. (July 2017). Elementary education in Bharat (that is India): insights from a postcolonial ethnographic study of a Gurukul. International Journal of Indian Culture and Business Management. 15 (1): 100—120. doi:10.1504/IJICBM.2017.085390.
- ↑ Joshi, Ankur; Bindlish, Puneet; Verma, Pawan Kumar (1 грудня 2014). A Post-colonial Perspective towards Education in Bharat. Vision. 18 (4): 359—363. doi:10.1177/0972262914552171. ISSN 0972-2629.
- ↑ Kakkar, Ankur (19 лютого 2019). Remembering Dharampal's Seminal Contribution. IndiaFacts (амер.). Процитовано 27 грудня 2020.
- ↑ Dharampal's 'The Beautiful Tree: Indigenous Indian Education in the Eighteenth Century. 22 December 2019.
- ↑ Basu, Aparna (February 1985). Comparative Education Review Volume 29, Number 1 Feb. 1985. Comparative Education Review. 29 (1): 137—140. doi:10.1086/446501.
- ↑ The Beautiful Tree: Indigenous Indian Education in the Eighteenth Century (англ.). Keerthi Publishing House. 1995.
- ↑ Gurukula Patrika, April–July, 1940-41, Ank 10, (12 June 1940), P.1
- ↑ Madalsa Ujjwal, 2008, «Swami Dayanand Saraswati Life and Ideas», Book Treasure Publications, Jodhpur, PP.96-97
- ↑ Gunjun H. Shakshi, 1971, «Social and Humanistic Life in India», Abhinav Publications, Delhi, PP.122-124.
- ↑ Online drive promoting Vedas, Vedic education | Allahabad News - Times of India. The Times of India.
- ↑ GRD Iyers Home. GRD IYERS GURUCOOL (англ.). Процитовано 16 березня 2021.
- ↑ Gurukul Online – Learn Vedic knowledge at your own place (амер.). Процитовано 16 березня 2021.
- ↑ Sharma, Yatendra (3 червня 2020). RSS affiliate starts online Vedic Mathematics course for students. The Daily Guardian (амер.). Процитовано 16 березня 2021.
- ↑ DHARAMPAL. THE BEAUTIFUL TREE - DHARAMPAL (English) .
- ↑ Mukhopadhyay, Marmar (2020). Total Quality Management in Education. B1/I-1 Mohan Cooperative Industrial Area, Mathura Road New Delhi 110 044: SAGE Publications Pvt Ltd. doi:10.4135/9789353885977. ISBN 978-93-5388-281-5.
- ↑ Mukhopadhyay, Marmar; Parhar, Madhu (November 2001). Instructional design in multi‐channel learning system. British Journal of Educational Technology. 32 (5): 543—556. doi:10.1111/1467-8535.00224. ISSN 0007-1013.
- ↑ Joshi, Ankur; Gupta, Rajen K. (2017). Elementary education in Bharat (that is India): insights from a postcolonial ethnographic study of a Gurukul. International Journal of Indian Culture and Business Management. 15 (1): 100. doi:10.1504/ijicbm.2017.085390. ISSN 1753-0806.
- ↑ Joshi, Ankur; Bindlish, Puneet; Verma, Pawan Kumar (December 2014). A Post-colonial Perspective towards Education in Bharat. Vision: The Journal of Business Perspective. 18 (4): 359—363. doi:10.1177/0972262914552171. ISSN 0972-2629.
- ↑ Sukhada, N.A.; Dhital, Vishwanath; Joshi, Ankur; Nandram, Sharda S. (2021). Delivering holistic education for contemporary times: Banasthali Vidyapith and the Gurukula system. International Journal of Business and Globalisation. 29 (2): 222. doi:10.1504/ijbg.2021.10041910. ISSN 1753-3627.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Ґурукула
- List of Gurukuls in India (State-wise)