Церква Сен-Меррі (Париж)
Церква Сен-Меррі | |
---|---|
![]() | |
48°51′32″ пн. ш. 2°21′02″ сх. д. / 48.85888900002777291° пн. ш. 2.350556000027777870° сх. д.Координати: 48°51′32″ пн. ш. 2°21′02″ сх. д. / 48.85888900002777291° пн. ш. 2.350556000027777870° сх. д. | |
Тип споруди | церква[1] |
Розташування | ![]() |
Стиль | готика |
Належність | католицтво |
Єпархія | Паризька архідієцезія |
Стан | пам'ятка історії класифікованаd[1] |
Адреса | rue de la Verreried (76) |
Оригінальна назва | фр. Église Saint-Merri |
Присвячення | Saint Médéricd |
Вебсайт | saintmerry.org |
![]() | |
![]() |
Церква Сен-Меррі (фр. Église Saint-Merri) — католицька церква, побудована в стилі «полум'яніючої готики» у 1520—1612 роках на місці невелико�� каплиці, від якої залишилася дзвіниця XIV століття; знаходиться на правому березі Сени в 4-му окрузі Парижа. Сен-Меррі була парафіяльною церквою італійських банкірів.
Церква носить ім'я святого Меррі (Медерика), похованого тут у VIII столітті. Його останки досі знаходяться в крипті церкви.
Крипта, головний неф і бічні нефи датуються 1515—1520 роками, хор та апсида були закінчені в 1552 р. Будівництво завершилося в 1612 р., коли була піднята дзвіниця.
У XVII і XVIII століттях фасад неодноразово зазнав реставрації, однак у храмі збереглися вітражі XVI століття й чудове дерев'яне різьблення.
За часів Людовика XV було зруйновано амвон, а в 1558 році замінили переривчасті арки на склепінчасті, облицювали пілони хорів позолоченим стукотом і мармуром.
У 1703—1706 роках Растреллі створив у церкві мармуровий надгробок маркіза де Помпонія, який було зруйновано в 1792 році.
У 1793 р., під час Революції, в церкві знаходилася фабрика з випуску селітри.
В даний час фасад церкви прикрашають сучасні статуї.
- П'єта , приписувана скульпторові Ніколя Лежандру, XVII століття. Третя капела нефу, зліва.
- Картина Св. Карло Борромео пензля Карла Ванлоо, 1753.
- ↑ а б в г base Mérimée — ministère de la Culture, 1978.
|
|