Nikola Mirkov
Nikola Mirkov (v srbské cyrilici Никола Мирков; 13. května 1890, Novi Sad, Rakousko-Uhersko – 23. července 1957, Curych, Švýcarsko) byl srbský a jugoslávský inženýr, autor modernizace kanálu Dunaj–Tisa–Dunaj.
Nikola Mirkov | |
---|---|
![]() | |
Narození | 13. května 1890 Novi Sad |
Úmrtí | 23. července 1957 (ve věku 67 let) Curych |
Povolání | voják |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c4/Nikola_Mirkov_INDEX_Bec_1908.1909.jpg/220px-Nikola_Mirkov_INDEX_Bec_1908.1909.jpg)
Životopis
editovatStudoval v Novém Sadu, později techniku ve Vídni i v Budapešti. V meziválečném období se zabýval rozvojem a modernizací inženýrských sítí v Novém Sadu; podílel se na stavbě kanalizace, vybudování mostu přes Dunaj, přístavu i přestavby místního železničního uzlu (uskutečněné až po druhé světové válce).[zdroj?] Zajímal se o odvodňování mokřad, kterých bylo v oblasti jižní Vojvodiny nemálo. Účastnil se Pařížské mírové konference v roce 1946, kde jako odborník na vodohospodářství komentoval případné úpravy hranic s ohledem na vodní toky.
Svoji ideu transformace malého a velkého báčského kanálu; propojení a rozšíření vypracoval v roce 1947 a následně představil zástupcům Autonomní oblasti Vojvodina. Tehdejší oblastní vláda jej zařadila do svého pětiletého plánu rozvoje a vyčlenila na jeho výstavbu 4,5 miliardy jugoslávských dinárů. Během první fáze příprav kanálu navázal spolupráci s experty z USA, Itálie i Francie. Sám sice musel přetrpět zastavení prací kvůli zhoršené politické situaci v zemi (roztržka Tita se Stalinem v roce 1948), mohutná sucha, která však Vojvodinu postihla v letech 1950 a 1952, (a kvůli kterým musela Jugoslávie dovážet obilí ve velkém ze zahraničí)[zdroj?] však donutila tehdejší politické představitele práce na kanálu obnovit.
Mirkov se dokončení stavebních prací nedočkal. Zemřel 23. července 1957 ve švýcarském Curychu.