Petr Maixner
Petr Maixner, někdy též Peter Meixner (27. února[1] 1831 Hořice v Podkrkonoší – 22. října 1884 Praha[2]), byl český malíř historických výjevů, portrétista a restaurátor.
Petr Maixner | |
---|---|
![]() | |
Narození | 27. února 1831 nebo 13. března 1831 Hořice ![]() |
Úmrtí | 22. října 1884 (ve věku 53 let) Praha ![]() |
Místo pohřbení | Olšanské hřbitovy |
Povolání | malíř, kreslíř, učitel a restaurátor |
Děti | Miloš Maixner |
Příbuzní | Čeněk Maixner a Karel Maixner (sourozenci) Jaroslav Maixner (synovec) |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/90/Z%C3%A1pis_o_nar._mal%C3%AD%C5%99e_Petra_Maixnera.jpg/220px-Z%C3%A1pis_o_nar._mal%C3%AD%C5%99e_Petra_Maixnera.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b8/%C3%9Amrtn%C3%AD_ozn%C3%A1men%C3%AD_Petr_Maixner_%E2%80%A01884.jpg/220px-%C3%9Amrtn%C3%AD_ozn%C3%A1men%C3%AD_Petr_Maixner_%E2%80%A01884.jpg)
Život
editovatPocházel z rodiny pekaře. Už od útlého dětství se u něj projevoval talent ke kreslení. V letech 1846–1853 vystudoval malířství u profesorů Christiana Rubena a Eduarda Engertha na Akademii v Praze. Roku 1851 na sebe upozornil obrazem Záviš v žaláři. Po něm následovala řada dalších zdařilých prací, například Svatý Method obrací Borise na křesťanství (zakoupil bývalý císař Ferdinand I.) nebo Sedláci na útěku v čase třicetileté války. Již roku 1859 zůstal na Akademii jako pomocný pedagog - korektor. Roku 1861 podnikl studijní cestu do Florencie a do Říma. V letech 1862–1863 byl na studijním pobytu ve Vídni, kde se školil u Matthiase Trenkwalda v historických technikách nástěnné malby a restaurování.
Po návratu do Prahy se věnoval vlastní tvorbě nástěnných maleb (fresky u oltáře sv. Václava a Korunování Panny Marie v karlínském chrámu)[3]. Dále restauroval gotické nástěnné malby: Chrám svaté Barbory v Kutné Hoře, společně s Bedřichem Wachsmannem restauroval rovněž gotické nástěnné malby v kapli na hradě Zvíkov, v Praze jednak na klenbě průjezdu Staroměstské mostecké věže, a dále v zasedací síni Staroměstské radnice). Byl oblíbeným portrétistou, z pražských osobností portrétoval například Vítězslava Hálka nebo Jana Evangelistu Purkyně. V historické malbě byl souputníkem a následovníkem Karla Javůrka.
Od roku 1865 byl na Akademii řádným asistentem v ateliéru malby. 4. února 1872 se v Chrudimi oženil Annou Balcarovou (nar. 1844), s níž měl tři děti (Miloše, Jaromíra a Boženu). V novoměstském domě čp. 792/II na nároží Vodičkovy ulice a Václavského náměstí s nimi bydleli tři Petrovi sourozenci: bratr Čeněk (nar. 1839) byl reprodukční grafik (xylograf), bratr Karel (1841—1881) malíř,[4] a sestra Josefa (1846)[5], o jejíž výtvarné činnosti není nic známo. Od roku 1880 několik let vyučoval kreslení na pražské technice. Těžištěm jeho tvorby zůstává monumentální historická malba. Ke konci života jej trápila oční choroba, zemřel na onemocnění mozku.[6][7]
Dílo
editovatMaixner je svými obrazy zastoupen v Národní galerii v Praze, v Národním muzeu, v městských muzeích v Prostějově a v Hořicích.
Galerie
editovat-
Sedláci po Bílé Hoře, 1860
-
Studie k Sedlákům po bitvě na Bílé hoře (1860)
-
Slávie
-
Starosta města Vinohrad Čeněk Vávra (kolem 1871)
-
Oldřich a Božena (repro Dílo 1/1908-1909)
Reference
editovat- ↑ dle matriky N města Hořic se Petr Maixner patrně narodil 13. března 1731 v domě čp.345
- ↑ Matriční záznam o úmrtí a pohřbu farnosti při kostele Panny Marie Sněžné na Novám Městě pražském
- ↑ Karlín, chrám sv. Cyrila a Metoděje v Praze-Karlíně. (Kolektiv autorů). Karmelitánské nakladatelství Kostelní Vydří 2007, s. 60-63, 66-67
- ↑ Zprávy domácí a z venkova. Ohlas od Nežárky. 8. 1. 1881, s. 10. Dostupné online.
- ↑ NAČR, Koskripční přihlášky pražských obyvatel z let 1850-1914
- ↑ Petr Maixner. Zlatá Praha. 10. 1884, roč. 1, čís. 44, s. 523. Dostupné online.
- ↑ Petr Maixner. Světozor. 10. 1884, roč. 18, čís. 46, s. 2 (příloha). Dostupné online.
Článek vznikl s využitím materiálů z Digitálního archivu časopisů ÚČL AV ČR, v. v. i. (http://archiv.ucl.cas.cz/).
Literatura
editovat- Slavíková M., Volavková Hana, Život a dílo Petra Maixnera, k padesátému výročí jeho smrti, Praha 1934
- Nová encyklopedie českého výtvarného umění, ed. Anděla Horová, I. díl (A - M), Praha : Academia 1995, s. 469.
Externí odkazy
editovat- Obrázky, zvuky či videa k tématu Petr Maixner na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Petr Maixner
- Pobytové přihlášky pražského policejního ředitelství (konskripce) 1850-1914, Maixner Petr (1831)
- Petr Maixner v informačním systému abART