Arrasi unioon
See artikkel vajab toimetamist. (September 2014) |
Artiklis ei ole piisavalt viiteid. |
Arrasi unioon (hollandi Unie van Atrecht, hispaania Unión de Arrás) oli Arrasis (Atrechtis) 6. jaanuaril 1579 sõlmitud kokkulepe, mille alusel Madalmaade lõunapoolsed riigid, tänapäeval Valloonias ning Nord–Pas-de-Calais (ja Pikardia) piirkonnas Prantsusmaal ja Belgias, väljendasid oma ustavust Hispaania kuningas Felipe II-le ja tunnistasid tema kindralkuberneri Juan de Austriat. Seda tuleb eristada Utrechti unioonist, mis sõlmiti hiljem samas kuus.
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3e/Map-1579_Union_of_Utrecht.png/220px-Map-1579_Union_of_Utrecht.png)
Tingimused olid:
- Ei tohiks olla rohkem võõrvägede garnisone;
- Riiginõukogu tuleks korraldada nii, nagu Karl V ajal;
- Kaks kolmandikku nõukogu liikmetest tuleks paigaldada kõigi liikmesriikide nõusolekuga.
- Kõik eesõigused, mis olid jõus enne Hollandi mässu, tuleks taastada.
- Katoliiklus oli ainus religioon. Iga teine religioon (s.t. kalvinism) tuleks kaotada.
Allakirjutanud piirkonnad olid:
Piirkonnad, mis soosisid uniooni, kuid ei allkirjastanud seda, olid:
Parma hertsog Alessandro Farnese kasutas neid maakondi baasina separatistlike osade (Utrechti uniooni liikmete) vallutamise alustamiseks.