Antony Gormley
Antony Gormley (s. 30. elokuuta 1950 Lontoo) on englantilainen kuvanveistäjä. Hänen tunnetuimmat julkiset teoksensa ovat Angel of the North (1998) Gatesheadissa Englannissa ja Another Place (1997) Liverpoolin lähellä.
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5a/Fly-Angel.jpg/250px-Fly-Angel.jpg)
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/67/Antony_Gormley_-_Another_Place_-_Crosby_Beach_01.jpg/250px-Antony_Gormley_-_Another_Place_-_Crosby_Beach_01.jpg)
Opiskelu
muokkaaGormley varttui Kentissä. Hän suoritti tutkinnon arkeologiassa, antropologiassa ja taidehistoriassa Trinity Collegessa Cambridgessa. Sen jälkeen hän matkusti Intiaan ja Sri Lankaan opiskelemaan buddhalaisuutta. Palattuaan Lontooseen 1974 Gormley opiskeli Central School of Artissa ja Goldsmiths’ Collegessa ja päätti jatko-opintonsa kuvanveistossa Slade School of Fine Artissa 1979. Hänen uraansa tuki varhaisvaiheessa brittiläinen kuraattori Nicholas Serota.
Kuvanveiston uudistaja
muokkaaViimeisten kolmenkymmenen vuoden aikana Gormley on uudistanut ihmisen kuvaa kuvanveistossa tutkimalla vartaloa muistin ja muodonmuutoksen sijaintipaikkana käyttäen omaa vartaloaan subjektina, työvälineenä ja materiaalina. Vuoden 1990 jälkeen hän on tutkinut suurikokoisissa teoksissaan Allotment, Critical Mass, Another Place, Domain Field, Inside Australia ja Blind Light ihmiseloa yhteisenä aineksena sekä itsen että toiseuden suhdetta.
Gormley kuvaa työtään ”yrityksenä aineellistaa paikka läsnäolon toisella puolella, jossa me kaikki elämme”. Monet hänen teoksistaan perustuvat hänen omasta vartalostaan otettuihin muotteihin tai ”kaikkein lähimmälle kokemukselle, mitä voin aineesta saada ja olemalla ainoa osa materiaalia, jonka sisällä olen”. Hänen työnsä ei yritä muokata vartaloa esineenä vaan paikkana, ja tehdessään sellaisia töitä, jotka sulkevat tietyn vartalon piiriinsä, hän yrittää tunnistaa kaikille ihmisille yhteisen tilanteen. Teokset eivät ole symbolisia vaan osoittavia: jälkiä todellisen vartalon todellisista ilmiöistä ajassa.[1]
Teoksia ja näyttelyitä
muokkaaEnglannissa Gormleyn teoksia on ollut esillä runsaasti, ja hänellä on ollut yksityisnäyttelyitä Louisiana-museossa Tanskassa, Corcoran-galleriassa Washingtonissa, Irlannin nykytaiteen museossa Dublinissa ja Kölnischer Kunstvereinissa Saksassa. Hänen teostensa suuri näyttely ”Blind Light” oli Lontoon Hayward Galleryssa vuonna 2007.
Gormley on osallistunut yhteisnäyttelyihin, kuten Venetsian biennaaliin ja Kasselin documenta 8:aan. Gormleyn yhteisöteos oli vuonna 2006 Sydneyn biennaalin yhteydessä toteutettu Asian Field, joka koostui 350 kiinalaisen tekemästä 180 000 pienestä savihahmosta.
Gormley on myös tehnyt töitä tanssi- ja teatterinäyttämöille. Hän toimi yhdessä koreografien, tanssitaiteilijoiden ja säveltäjien kanssa produktiossa, joka esitettiin Lontoossa 2005, ja sen jälkeen produktio sai kansainvälisen kiertueen. Hän suunnitteli lavastuksen ja teki mallit tanssijoista, joita esityksessä käytettiin. Hän on myös tehnyt yhteisteoksen Kiinassa Shaolinin temppelissä.
Lukuisista Gormleylle myönnetyistä palkinnoista ja ansiomerkeistä tunnetuin on Turner-palkinto, joka myönnettiin 1994.
Suomessa
muokkaaArs 95-näyttelyyn Gormley osallistui 1995 suurella kattoinstallaatiollaan Learning to Think (1991).[2] Gormley toteutti Taidesäätiö Pro Arten organisoiman vuoden 2009 Ihme-projektin yhteisöteoksen Savi ja kollektiivinen keho Helsingissä ja osallistui seminaariin.[3]
Tunnettuja teoksia
muokkaa-
Sound II, 1989
-
Iron: Man, 1993
-
Another Place, 1997
-
Quantum Cloud, 2000
-
Broken Column, 2003
-
Broken Column
-
Savi ja kollektiivinen keho, 2009
-
Another time VIII, Borås, 2010
Lähteet
muokkaa- ↑ Antony Gormley, Ihme, Pro Arte. Viitattu 25.3.2009.
- ↑ Ars 95 näyttelyluettelo, Helsinki 1995 s. 194-195
- ↑ Hannele Jäämeri, Antony Gormley tuo Kaisaniemeen 160 tonnin savikuution, Suomen Kuvalehti 16.3.2009. Viitattu 25.3.2009.
Aiheesta muualla
muokkaa- Antony Gormleyn verkkosivu (englanniksi)
- Ihme-projektin kuvapäiväkirja, Taidesäätiö Pro Arte.