Cloisonné
Cloisonné eli soluemali (ransk. émail cloisonné) tarkoittaa metalliesineiden päällystämistä ja koristelua emalilla. Cloisonné-tekniikalla kuvioiden ääriviivat juotetaan alustaan metallilangasta. Sen jälkeen metallilangoista tehty verkosto täytetään eri värisillä emali- ja lasituskentillä[1]. Soluemalointia on yleensä käytetty kultasepäntöissä ja aseiden koristelussa.
![](http://178.128.105.246/content-http-upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/74/Medallion_St_Demetrios_Louvre_OA6457.jpg/250px-Medallion_St_Demetrios_Louvre_OA6457.jpg)
Soluemalointi tuli Euroopassa yleiseen käyttöön 300-luvulla, ja se kehittyi huippuunsa 900–1100-luvulla Bysantissa. Hyvä esimerkki bysanttilaisesta soluemaloinnista on Venetsian Pyhän Markuksen kirkon kultapohjaan tehty alttarikoriste Pala d’Oro. Kiinassa soluemaloinnin kukoistuskausi oli 1300–1700-luvulla ja Japanissa 1600–1700-luvulla.
Lähteet
muokkaa- ↑ Leena Valkeapää: Taidehistorian sanasto (pdf) Jyväskylän yliopisto. Viitattu 18.11.2009. suomi
Aiheesta muualla
muokkaa- Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cloisonné Wikimedia Commonsissa